СХІДНИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД

ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

02 квітня 2026 року м. Харків Справа № 922/3179/25 

Східний апеляційний господарський суд у складі колегії суддів: головуючий суддя Сгара Е.В., суддя Гетьман Р.А., суддя Склярук О.І.
при секретарі судового засідання Ламановій А.В.
за участю представників сторін:
від позивача: Чорний О.В. – ордер серія АЕ №1474284 від 12.02.2026
від відповідача: Максимов М.І. – ордер серія АН №1253627 від 13.01.2026 
розглянувши апеляційні скарги Товариства з обмеженою відповідальністю “Будівельна транспортна компанія “Еталон”, м.Харків (вх.83Х) та Товариства з обмеженою відповідальністю “Компанія “Пастораль”, м.Київ (вх.85Х)
на рішення Господарського суду Харківської області від 15.12.2025 (повний текст складено 24.12.2025) у справі №922/3179/25 (суддя Юрченко В.С.)
за позовом  Товариства з обмеженою відповідальністю “Компанія “Пастораль”, м.Київ
до відповідача Товариства з обмеженою відповідальністю “Будівельна транспортна компанія “Еталон”, м.Харків 
про стягнення коштів

ВСТАНОВИВ:

Товариство з обмеженою відповідальністю “Компанія “Пастораль” звернулося до Господарського суду Харківської області з позовною заявою до Товариства з обмеженою відповідальністю “Будівельна транспортна компанія “Еталон” про стягнення 1489528,56 грн пені та 261987,68 грн договірної штрафної санкції.
Рішенням Господарського суду Харківської області від 15.12.2025 у справі №922/3179/25:
-позов задоволено частково;
-стягнуто з Товариства з обмеженою відповідальністю “Будівельна транспортна компанія “Еталон” на користь Товариства з обмеженою відповідальністю “Компанія “Пастораль” 550969,38 грн пені, 97719,04 грн договірної штрафної санкції (компенсаційної виплати), а також судові витрати у розмірі 15568,52 грн;
-в іншій частині позову відмовлено.
Не погодившись із вищевказаним рішенням, Товариство з обмеженою відповідальністю “Будівельна транспортна компанія “Еталон” звернулось до Східного апеляційного господарського суду з апеляційною скаргою в якій просить скасувати рішення Господарського суду Харківської області від 15.12.2025 по справі №922/3179/25 та прийняти нове рішення, яким у задоволенні позовних вимог відмовити в повному обсязі.
В обґрунтування вимог апеляційної скарги, скаржником зазначено наступне:
- проблеми, які виникли при виконанні другого виду робіт безпосередньо вплинули на виконання третього виду робіт, які були виконані відповідачем лише частково з вини Замовника, оскільки останній відмовився усувати недоліки на об`єкті, які виникли внаслідок дій іншого, залученого позивачем, підрядника. Отже, у зв`язку з порушенням позивачем зобов`язань за Договором, наявні підстави для відмови у задоволенні позову;
- вважає, що наявні підстави для зменшення розміру заявлених позивачем штрафних санкцій (пені та договірної штрафної санкції (компенсаційної виплати) на 90%.
Крім того, не погодившись із вищевказаним рішенням, Товариство з обмеженою відповідальністю “Компанія “Пастораль” звернулось до Східного апеляційного господарського суду з апеляційною скаргою в якій просить скасувати рішення Господарського суду Харківської області від 15.12.2025 по справі №922/3179/25 в частині зменшення заявленої до стягнення на 50% суму пені до розміру 550969,38 грн, договірної штрафної санкції до розміру 97719,04 грн та прийняти нове рішення, яким стягнути з відповідача на користь позивача 1101938,76 грн пені, 195438,08 грн договірної штрафної санкції.
В обґрунтування вимог апеляційної скарги, скаржником зазначено наступне:
- обов`язок доведення існування обставин, які можуть бути підставою для зменшення розміру заявлених до стягнення штрафних санкцій, покладається на особу, яка заявляє відповідне клопотання;
- суд визнавши факт порушення договору та наявності права не неустойку незалежно від наявності збитків, дійшов взаємовиключних висновків, поклавши на позивача обов`язок доведення наявності збитків;
- з урахуванням принципів справедливості, добросовісності і розумності та за відсутності доказів про наявність об`єктивних причин несвоєчасного виконання відповідачем своїх зобов`язань за договором, вважає, що суд помилково дійшов до висновку про відсутність існування виняткових обставин, які могли бути підставою для застування частини 3 статті 551 ЦК України.
Ухвалою Східного апеляційного господарського суду від 05.02.2026 у справі №922/3179/25: відкрито апеляційне провадження за апеляційною скаргою Товариства з обмеженою відповідальністю “Будівельна транспортна компанія “Еталон” на рішення Господарського суду Харківської області від 15.12.2025 по справі №922/3179/25; призначено справу до розгляду на 03.03.2026 о 11:45 годині.
Іншою ухвалою Східного апеляційного господарського суду від 05.02.2026 у справі №922/3179/25: відкрито апеляційне провадження за апеляційною Товариства з обмеженою відповідальністю “Компанія “Пастораль” на рішення Господарського суду Харківської області від 15.12.2025 по справі №922/3179/25; об`єднано апеляційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю “Будівельна транспортна компанія “Еталон” та Товариства з обмеженою відповідальністю “Компанія “Пастораль” на рішення Господарського суду Харківської області від 15.12.2025 по справі №922/3179/25 в одне апеляційне провадження.; призначено справу до розгляду на "03" березня 2026 р. о 11:45 годині.
На адресу Східного апеляційного господарського суду 16.02.2026 від Товариства з обмеженою відповідальністю “Компанія “Пастораль” надійшов відзив на апеляційну скаргу, яким позивач просив відмовити в задоволенні апеляційної скарги Товариства з обмеженою відповідальністю “Будівельна транспортна компанія “Еталон” з підстав, викладених у відзиві.
Крім того, на адресу Східного апеляційного господарського суду 19.02.2026 від Товариства з обмеженою відповідальністю “Будівельна транспортна компанія “Еталон” надійшов відзив на апеляційну скаргу, яким відповідач просив відмовити в задоволенні апеляційної скарги Товариства з обмеженою відповідальністю “Компанія “Пастораль” з підстав, викладених у відзиві.
Ухвалою Східного апеляційного господарського суду від 03.03.2026 розгляд справи відкладено на 02 квітня 2026 року о 11:45 год.
На адресу Східного апеляційного господарського суду 31.03.2026 від Товариства з обмеженою відповідальністю “Компанія “Пастораль” надійшли додаткові пояснення у справі.
Позивач в судовому засіданні 02.04.2026 підтримав вимоги власної апеляційної скарги, просив відмовити в задоволенні апеляційної скарги відповідача.
Відповідач в судовому засіданні 02.04.2026 підтримав вимоги власної апеляційної скарги, просив відмовити в задоволенні апеляційної скарги позивача.

Перевіривши повноту встановлення господарським судом обставин справи та докази по справі на їх підтвердження, їх юридичну оцінку, а також доводи апеляційної скарги в межах вимог, передбачених статтею 269 Господарського процесуального кодексу України, колегія суддів Східного апеляційного господарського суду встановила наступне.
Як вбачається із наявних в матеріалах справи документів та було встановлено місцевим господарським судом, між Товариством з обмеженою відповідальністю “Компанія “Пастораль” (надалі Замовник) та Товариством з обмеженою відповідальністю “Будівельна транспортна компанія “Еталон” (надалі Підрядник), укладено договір підряду на виконання робіт №28/04-ЗД від 02.05.2023 (надалі – Договір), відповідно до якого Відповідач взяв на себе зобов`язання виконати земляні роботи, перелік яких наведено у додатках до цього Договору (надалі – роботи) на об`єкті Позивача, який розташований за адресою: Київська область, Бориспільський район, Пристолична територіальна громада (UA32040130000049927), кадастровий номер земельної ділянки: 3220883600:04:002:0020, а Позивач взяв на себе зобов`язання прийняти та оплатити належно виконану роботу за договірною ціною, яка передбачена Додатком № 1 до договору у сумі 6 296 067,00 грн.
Відповідно до пункту 1.3. Договору, склад та обсяги робіт, що доручаються до виконання Підряднику, визначені в Додатку №1 “Договірна ціна” та Додатку №2 “Технічне завдання”, які є невід`ємними частинами цього Договору. Склад та обсяги робіт можуть бути переглянуті в процесі виконання робіт, шляхом укладання додаткової угоди до цього Договору. 
Пунктом 1.4. Договору визначено, що факт виконання робіт буде засвідчуватися актами приймання виконаних робіт, які підписані Замовником і Підрядником. 
Згідно із пунктом 2.1. Договору, загальна вартість цього Договору визначається сумою усіх актів приймання виконаних робіт до цього Договору, погоджених та підписаних Сторонами, на підставі фактичних об`ємів робіт, виконаних Підрядником та одиничних розцінок, погоджених Сторонами в Додатку №1 “Договірна ціна” до цього Договору. 
Пунктом 2.3. Договору передбачено, що зміна вартості робіт (одиничних розцінок) оформляється відповідною додатковою угодою до цього Договору, підписаною уповноваженими представниками Сторін та скріпленою печатками Сторін. 
Пунктом 2.5. Договору Сторонами погоджено, що Замовник здійснює платежі Підряднику у порядку та строки, визначені Додатком №1 “Договірна ціна”. 
Згідно пунктів 3.1. та 3.2. Договору, строки виконання робіт визначаються Сторонами в Додатку № 3 “Графік виконання робіт”. Підрядник зобов`язується розпочати та закінчити виконання робіт у строк, передбачений пункту 3.1. цього Договору. 
Пунктом 3.5. Договору визначено, що датою закінчення виконання робіт вважається дата їх прийняття Замовником та підписання Акту приймання виконаних робіт. 
Відповідно до пункту 3.6. та 3.7. Договору, Підрядник гарантує, що після виконання робіт, передбачених цим Договором, результат робіт буде відповідати Додатку № 2 “Технічне завдання”, умовам цього Договору та такий результат буде придатний для використання його за цільовим призначенням. Сторони погодили, що роботи вважаються належно виконаними у разі відповідності таких робіт Додатку №2 “Технічне завдання”. 
Згідно із підпунктами 4.4.1., 4.4.2. Договору Підрядник зобов`язаний, зокрема, виконати роботи якісно та у встановлені цим Договором строки, відповідно до додатку №2 “Технічне завдання”, правил та умов цього Договору, а також забезпечити виконання робіт із дотриманням строків, передбачених цим Договором (з урахуванням випадків передбачених у підпункті 4.3.6. Договору). 
Пунктом 7.1. Договору передбачено, що Підрядник передає Замовнику виконані роботи поетапно шляхом підписання актів приймання виконаних робіт, після виконання кожного етапу (або відповідної частини етапу), визначеного Додатком № 3 “Графік виконання робіт”. При цьому кожен етап може бути поділений Підрядником пропорційно, частинами та заактований належним чином. Разом з актами приймання виконаних робіт Підрядник надає Замовнику геодезичну зйомку земельної ділянки Об`єкта, де були проведенні роботи на даному етапі (частини етапу). 
Відповідно до пункту 8.3. Договору, за порушення строків виконання робіт/строків усунення недоліків в роботах за цим Договором, Підрядник сплачує Замовнику пеню у розмірі 0,5 % від вартості невиконаних у строк робіт за кожний день прострочення. У разі порушення строків виконання робіт/строків усунення недоліків в роботах за цим Договором більше, ніж на 10 банківських днів, Підрядник на вимогу Замовника зобов`язується додатково сплатити Замовнику договірну штрафну санкцію (компенсаційну виплату) у розмірі 15% від вартості (ціни) невиконаних у строк Підрядником робіт. 
Пунктом 8.4. Договору передбачено, що застосування санкцій не звільняє Сторони від виконання прийнятих зобов`язань за цим Договором та відшкодування збитків, завданих неналежним виконанням зобов`язань за цим договором.
Відповідно до пунктів 12.3 та 12.4. Договору, цей Договір може бути змінений і доповнений тільки за домовленістю Сторін, шляхом укладання відповідної додаткової угоди. Додаткові угоди та додатки до цього Договору є його невід`ємними частинами і мають юридичну силу у разі, якщо вони викладені у письмовій формі, підписані Сторонами та скріплені їх печатками. Всі виправлення за текстом цього Договору мають силу та можуть братися до уваги виключно за умови, що вони у кожному окремому випадку датовані, засвідчені підписами Сторін та скріплені їх печатками. 
Невід`ємними частинами договору є Додаток № 1 “Договірна ціна”, Додаток № 2 “Технічне завдання”, Додаток № 3 “Графік виконання робіт”, а також Додаток № 4 “Акт приймання будівельного майданчику”. 
Додатковою угодою № 1 від 16.05.2023 сторони погодили у новій редакції Додаток № 1 “Договірна ціна” та передбачили, в тому числі, що загальна вартість робіт (договірна ціна) становить 5 877 051,00 грн в тому числі ПДВ 979 508,50 грн.
Додатковою угодою № 2 від 21.08.2023 сторони погодили у новій редакції Додаток № 1 “Договірна ціна” та передбачили, в тому числі, що загальна вартість робіт (договірна ціна) за період з 02.05.2023 по 16.08.2023 (включно) становить 5 024 792,00 грн, а за період з 21.08.2023 до повного виконання робіт загальна вартість робіт (договірна ціна) становить 2 082 920, 55 грн.
Факт виконання земляних робіт підтверджується актами приймання виконаних робіт № 1 від 10.05.2023 у кількості 9 654 м. куб. на суму 656 472 грн з ПДВ, № 2 від 16.05.2023 у кількості 19 921 м.куб. на суму 1 354 628 грн з ПДВ, № 3 від 24.05.2023 у кількості 80 630 м.куб. на суму 578 160 грн з ПДВ, № 4 від 01.06.2023 у кількості 163 158 м.куб на суму 1 163 376,00 грн з ПДВ, № 5 від 26.06.2023 у кількості 11 214 м.куб. на суму 807 408,00 грн з ПДВ, № 7 від 05.07.2023 у кількості 4 378 м.куб. на суму 315 216,00 грн з ПДВ, № 8 від 02.10.2023 у кількості 6 076 м.куб. на суму 473 928,00 грн з ПДВ та № 10 від 09.10.2023 на суму 373 776,00 грн з ПДВ, № 6 від 26.06.2023 у кількості 8 796 м.куб. на суму 149 532,00 грн з ПДВ, № 9 від 06.10.2023 у кількості 3 753 м.куб. на суму 69 242,85 грн з ПДВ, № 11 від 17.10.2023 у кількості 2 352 м.куб. на суму 43 394,40 грн з ПДВ, № 12 від 20.12.2023 у кількості 1175 м.куб на суму 21 678,75 грн з ПДВ, № 13 від 19.02.2024 у кількості 10 111 м.куб. на суму 186 547,95 грн з ПДВ. 
В пункті 3 Додатку № 1 “Договірна ціна” до Договору та пункті 2 Додатку № 1 “Договірна ціна” до Договору (в редакції, викладеної відповідно до Додаткової угоди №2 від 21.08.2023) сторони договору погодили наступний порядок оплати робіт Підряднику: 
- перед початком виконання Підрядником кожного виду робіт, Замовник на підставі отриманого від Підрядника рахунку на оплату, здійснює оплату у розмірі 20% від загальної вартості такого виду роботи (частину етапу такої роботи). Для цілей цього пункту під терміном “вид робіт” розуміється найменування робіт, яке визначене за кожним окремим порядковим номером, згідно із таблиці в п.1. цього додатку; 
- оплата у розмірі 80% від ціни фактично виконаних Підрядником робіт (етапу робіт, виду робіт, частини етапу робіт), здійснюється Замовником Підряднику протягом 5 (п`яти) банківських днів з дати підписання Сторонами акту приймання виконаних робіт.
Сторони також погодили, що оплата Замовником робіт у більшому розмірі, ніж погоджено Сторонами у цьому додатку, не означає належне виконання Підрядником обов`язків за Договором (пункт 4 в редакції, підписаної одночасно з Договором від 02.05.2023, та пункт 3 в редакції, викладеної відповідно до Додаткової угоди № 2 від 21.08.2023). 
На виконання пункту 3 Додатку № 1 “Договірна ціна” до Договору, Відповідач виставляв Позивачу рахунки на оплату № 35 від 09.05.2023 на суму 525 177,60 грн. з ПДВ, № 39 від 24.05.2023 на суму 462 528,00 грн, № 41 від 02.06.2023 на суму 930 700,80 грн з ПДВ, № 47 від 26.06.2023 на суму 119 625,60 грн з ПДв, № 46 від 26.06.2023 на суму 645 926,40 грн з ПДВ, № 51 від 05.07.2023 на суму 321 826,00 грн з ПДВ, № 79 від 02.10.2023 на суму 473 928,00 грн з ПДВ, № 86 від 06.10.2023 на суму 55 394,28 грн з ПДВ, № 90 від 17.10.2023 на суму 34 715, 52 грн з ПДВ, № 87 від 09.10.2023 на суму 373 776,00 грн з ПДВ, № 96 від 20.12.2023 на суму 17 343,00 грн з ПДВ, № 12 від 19.02.2024 на суму 149 238,36 грн з ПДВ.
Зобов`язання Позивача щодо здійснення Підряднику попередньої оплати в розмірі 20% від загальної вартості кожного виду робіт, а також щодо оплати 80% вартості фактично виконаних робіт у розмірі 6 369 292,16 грн з ПДВ підтверджується доданими до матеріалів справи платіжними інструкціями за період з 03.05.2023 по 27.02.2024 (включно) та довідкою взаєморозрахунків.
Товариство з обмеженою відповідальністю “Будівельна транспортна компанія “Еталон” повідомило Товариство з обмеженою відповідальністю “Компанія “Пастораль” у листі від 19.05.2023, що І етап земляних робіт “Зняття шару ґрунту екскаватором, з улаштуванням та укочуванням буртів бульдозером t=0.45” було повністю ним виконано, однак фактичний об`єм роботи (за даними геодезичної зйомки) становить 29 575, 0 куб. м., що є меншим, аніж визначено договором – 35 737,0 кв. м. Підрядник запропонував Замовнику укласти додаткову угоду про зменшення обсягу робіт на І етапі до 29 575,0 куб. м.
Матеріали справи містять додаткову угоду №1 від 16.05.2023р. до договору підряду на виконання робіт № 28/04-ЗД від 02.05.2023 відповідно до якої сторонами погоджено зміну об`єму та ціну робіт. 
Товариство з обмеженою відповідальністю “Будівельна транспортна компанія “Еталон” у листі від 31.05.2023 повідомило Товариство з обмеженою відповідальністю “Компанія “Пастораль”, що в процесі виконання ІІ етапи робіт “Зняття родючого шару ґрунту зі зворотною засипкою, виймання ґрунту з розширенням та заглибленням водойми, в тому числі виймання ґрунту на будівельному майданчику із зони благоустрою та зворотна засипка в зону підлоги складу” виявлено, що вибурений ґрунт, який залишено після іншого підрядника, що займався виконанням робіт з палями, складає об`єм 515 куб. м. у твердому тілі. Також повідомило, що є інша проблема при взаємодії з підрядником по палям, по закінченню виконання робіт ймовірно буде отримано об`єм грунту «Насип» більший ніж «Виїмка» та залишиться певна ділянка на якій буде знаходитись зайвий грунт. У зв`язку з чим, ТОВ “БТК “Еталон”, просило Позивача звернути увагу та урахувати цей об`єм при кінцевому розрахунку за виконання даного етапу робіт.
Товариство з обмеженою відповідальністю “Будівельна транспортна компанія “Еталон” в листі № 3 від 16.07.2024 зазначило, що Товариство з обмеженою відповідальністю “Компанія “Пастораль” у відповідь на численні повідомлення та звернення стосовно вирішення робочих питань, що виникли у процесі виконання робіт, зупинив виконання робіт та обмежив доступ до будівельного майданчика, що на думку відповідача, є порушенням пункту 4.2.5. договору підряду на виконання робіт № 28/04-ЗД від 02.05.2023. Крім того, Відповідач просив Позивача повідомити про доцільність подальшого виконання робіт з встановленням нових строків виконання робіт або розірвати Договір за домовленістю сторін, керуючись пунктом 11.2 Договору.
Товариство з обмеженою відповідальністю “Компанія “Пастораль” відповіді на вищевказані листи Товариства з обмеженою відповідальністю “Будівельна транспортна компанія “Еталон” не надало. 
В подальшому, Товариство з обмеженою відповідальністю “Компанія “Пастораль” 28.08.2025 листом № 11/03 звернулось до Товариства з обмеженою відповідальністю “Будівельна транспортна компанія “Еталон” із вимогою про повернення надлишково сплачених коштів у сумі 175 392,21 грн, з посиланням на те що Підрядник виконав фактичну кількість робіт на суму 6 193 359,95 грн з ПДВ, в той час Замовником здійснено оплату робіт на загальну суму 6 369 292,16 грн з ПДВ.
Вищевказані обставини стали підставою для звернення Товариства з обмеженою відповідальністю “Компанія “Пастораль” до Господарського суду Харківської області з позовною заявою до Товариства з обмеженою відповідальністю “Будівельна транспортна компанія “Еталон” про стягнення 1489528,56 грн пені та 261987,68 грн договірної штрафної санкції.
Як вже зазначалось вище, рішенням Господарського суду Харківської області від 15.12.2025 у справі №922/3179/25: позов задоволено частково; стягнуто з Товариства з обмеженою відповідальністю “Будівельна транспортна компанія “Еталон” на користь Товариства з обмеженою відповідальністю “Компанія “Пастораль” 550969,38 грн пені, 97719,04 грн договірної штрафної санкції (компенсаційної виплати), а також судові витрати у розмірі 15568,52 грн; в іншій частині позову відмовлено.
При перегляді рішення Господарського суду Харківської області від 15.12.2025 у справі №922/3179/25, судова колегія апеляційного господарського суду виходить з наступного.

За загальним положенням цивільного законодавства, зобов`язання виникають з підстав, зазначених у статті 11 Цивільного кодексу України. За приписами частини 2 цієї статті підставами виникнення цивільних прав та обов`язку, зокрема, є договори та інші правочини, інші юридичні факти. Підставою виникнення цивільних прав та обов`язків є дії осіб, що передбачені актами цивільного законодавства, а також дії, що не передбачені цими актами, але за аналогією породжують цивільні права та обов`язки.
У відповідності до ст. 509 Цивільного кодексу України, ст. 173 Господарського кодексу України, в силу господарського зобов`язання, яке виникає між суб`єктом господарювання та іншим учасником (учасниками) відносин у сфері господарювання, один суб`єкт (зобов`язана сторона, у тому числі боржник) зобов`язаний вчинити певну дію господарського чи управлінсько-господарського характеру на користь іншого суб`єкта (виконати роботу, передати майно, сплатити гроші, надати інформацію тощо), або утриматися від певних дій, а інший суб`єкт (управнена сторона, у тому числі кредитор) має право вимагати від зобов`язаної сторони виконання її обов`язку.
Стаття 174 Господарського кодексу України передбачає, що господарські зобов`язання можуть виникати з господарського договору та інших угод, передбачених законом, а також з угод, не передбачених законом, але таких, які йому не суперечать.
Дослідивши договір, з якого виникли цивільні права та обов`язки сторін, суд дійшов висновку, що укладений між сторонами правочин за своїм змістом та правовою природою є договором підряду, який підпадає під правове регулювання глави 61 Цивільного кодексу України.
Згідно з ч.ч.1, 2 ст.837 Цивільного кодексу України за договором підряду одна сторона (підрядник) зобов`язується на свій ризик виконати певну роботу за завданням другої сторони (замовника), а замовник зобов`язується прийняти та оплатити виконану роботу. Договір підряду може укладатися на виготовлення, обробку, переробку, ремонт речі або на виконання іншої роботи з переданням її результату замовникові.
Частиною 1 ст.854 Цивільного кодексу України визначено, що якщо договором підряду не передбачена попередня оплата виконаної роботи або окремих її етапів, замовник зобов`язаний сплатити підрядникові обумовлену ціну після остаточної здачі роботи за умови, що роботу виконано належним чином і в погоджений строк або, за згодою замовника, - достроково.
Відповідно до статті 526 Цивільного кодексу України, статті 193 Господарського кодексу України суб`єкти господарювання та інші учасники господарських відносин повинні виконувати господарські зобов`язання належним чином відповідно до закону, інших правових актів, договору.
Відповідно до ч. 1 ст. 530 Цивільного кодексу України якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін). 
Згідно ст. 599 Цивільного кодексу України, зобов`язання припиняється виконанням, проведеним належним чином.
Статтею 629 Цивільного кодексу України встановлено, що договір є обов`язковим для виконання сторонами.
Відповідно до ст. 610 Цивільного кодексу України , порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання).
Згідно ч. 1 ст. 612 Цивільного кодексу України, боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов`язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом.
Згідно ст. 218 Господарського кодексу України підставою господарсько-правової відповідальності учасника господарських відносин є вчинене ним правопорушення у сфері господарювання Учасник господарських відносин відповідає за невиконання або неналежне виконання господарського зобов`язання чи порушення правил здійснення господарської діяльності, якщо не доведе, що ним вжито усіх залежних від нього заходів для недопущення господарського правопорушення. У разі якщо інше не передбачено законом або договором, суб`єкт господарювання за порушення господарського зобов`язання несе господарсько-правову відповідальність, якщо не доведе, що належне виконання зобов`язання виявилося неможливим внаслідок дії непереборної сили, тобто надзвичайних і невідворотних обставин за даних умов здійснення господарської діяльності. Не вважаються такими обставинами, зокрема, порушення зобов`язань контрагентами правопорушника, відсутність на ринку потрібних для виконання зобов`язання товарів, відсутність у боржника необхідних коштів.
Частиною 1 ст. 230 Господарського кодексу України встановлено, що штрафними санкціями у цьому Кодексі визнаються господарські санкції у вигляді грошової суми (неустойка, штраф, пеня), яку учасник господарських відносин зобов`язаний сплатити у разі порушення ним правил здійснення господарської діяльності, невиконання або неналежного виконання господарського зобов`язання.
Згідно ст. 549 Цивільного кодексу України, неустойкою (штрафом, пенею) є грошова сума або інше майно, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобов`язання. Штрафом є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми невиконаного або неналежно виконаного зобов`язання. Пенею є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми несвоєчасно виконаного грошового зобов`язання за кожен день прострочення виконання.
Відповідно до ч.6. ст. 232 Господарського кодексу України нарахування штрафних санкцій за прострочення виконання зобов`язання, якщо інше не встановлено законом або договором, припиняється через шість місяців від дня, коли зобов`язання мало бути виконано.
Таким чином, уклавши договір на встановлених умовах, відповідач зобов`язався відповідно до ст. 526 Цивільного кодексу України та ст. 193 Господарського кодексу України виконувати встановлені договором зобов`язання належним чином та у повному обсязі, тобто підписуючи договір на запропонованих у ньому умовах відповідач повинен був оцінювати, як можливість його виконання у встановлений строк, так і невиконання умов договору у встановлений ним строк, що є ризиками господарської діяльності відповідача.

Як вбачається із матеріалів справи, сторонами первісно було узгоджено календарний план виконання робіт наступним чином:
1) зняття шару ґрунту екскаватором, з улаштуванням та укочуванням буртів бульдозером t=0.45 м. у кількості 35 737 00 м. куб. до 31.05.2023;
2) зняття родючого шару ґрунту із зворотною засипкою, виймання ґрунту з розширенням та заглибленням водойми, в тому числі виймання ґрунту на будівельному майданчику із зони благоустрою та зворотна засипка в зону підлоги складу у загальній кількості 34 943,0 куб. м. зі строком завершення земляних робіт до 14.07.2023;
3) планування, вирівнювання та пошарове ущільнення ґрунту під позначку у загальній кількості 79 415,0 кв. м. зі строком завершення робіт до 28.07.2023.
Як вбачається із матеріалів справи сторони 16.05.2025 уклали додаткову угоду № 1 до договору підряду на виконання робіт № 28/04-ЗД від 02.05.2023, якою Додаток № 1 “Договірна ціна” до Договору, викладено у новій редакції, та погоджено, в тому числі, змінити обсяг робіт за І етап - з 35 737,0 куб. м. до 29 575,0 куб. м., та відповідно, зменшено вартість цих робіт з 2 430 116,00 грн до 2 011 100,00 грн.
Місцевим господарським судом встановлено, що Підрядником виконанні робіти з І етапу робіт “Зняття шару ґрунту екскаватором, з улаштуванням та укочуванням буртів бульдозером t=0.45” у кількості 29 575,00 куб. м., що підтверджується актами приймання виконаних робіт № 1 від 10.05.2023 та № 2 від 16.05.2023 у строк до 31.05.2023.
В подальшому, 21.08.2023 Замовник та Підрядник додатковою угодою № 2 до договору підряду на виконання робіт № 28/04-ЗД від 02.05.2023 Додаток № 1 “Договірна ціна” до Договору, викладено в новій редакції, та погоджено, в тому числі: змінити кількість робіт за І етап за період з 02.05.2023 по 16.08.2023 (включно) – до 29 575,00 куб. м., а за період з 21.08.2023 до повного виконання робіт – до 0 куб. м. та відповідно, зменшено вартість робіт за І етап за період з 02.05.2023 по 16.08.2023 (включно) – до 2 011 100,00 грн, а за період з 21.08.2023 до повного виконання робіт – до 0 грн.
Приймаючи до уваги вищевикладені зміни, а також факт своєчасного виконання відповідачем робіт у кількості 29 575,00 куб. м. по І етапу робіт “Зняття шару ґрунту екскаватором, з улаштуванням та укочуванням буртів бульдозером t=0.45” у строк до 16.05.2023, суд першої інстанції дійшов вірного висновку щодо відсутності для стягнення з відповідача штрафних санкцій по зазначеному етапу робіт.
Стосовно третього етапу робіт «Планування, вирівнювання та пошарове ущільнення ґрунту під позначку» вбачається, що роботи були виконані Товариством з обмеженою відповідальністю “Будівельна транспортна компанія “Еталон” частково в обсязі 26187 куб.м. та із порушенням строків, передбачених договором. При цьому, роботи в обсязі 53228 куб.м. залишились невиконаними.
Так, виконання Товариством з обмеженою відповідальністю “Будівельна транспортна компанія “Еталон” земляних робіт у кількості 26 187,00 кв.м. підтверджується актами приймання виконаних робіт № 6 від 26.06.2023 у кількості 8 796 м.куб. на суму 149 532,00 грн з ПДВ, № 9 від 06.10.2023 у кількості 3 753 м.куб. на суму 69 242,85 грн з ПДВ, № 11 від 17.10.2023 у кількості 2 352 м.куб. на суму 43 394,40 грн з ПДВ, № 12 від 20.12.2023 у кількості 1175 м.куб. на суму 21 678,75 грн з ПДВ, № 13 від 19.02.2024 у кількості 10 111 м.куб. на суму 186 547,95 грн з ПДВ. 
Із позову Товариства з обмеженою відповідальністю “Компанія “Пастораль” вбачається, що позивач просив стягнути з відповідача пеню у розмірі 0,5% від вартості невиконаних у строк робіт із “планування, вирівнювання та пошарове ущільнення ґрунту під позначку” у сумі 1 126 189,99 грн та штрафну санкцію (компенсаційну виплату) у розмірі 15% від вартості ціни невиконаних у строк відповідачем робіт у сумі 195 438,08 грн.
Відповідно до пункту 8.3. Договору, за порушення строків виконання робіт/строків усунення недоліків в роботах за цим Договором, Підрядник сплачує Замовнику пеню у розмірі 0,5 % від вартості невиконаних у строк робіт за кожний день прострочення. У разі порушення строків виконання робіт/строків усунення недоліків в роботах за цим Договором більше, ніж на 10 банківських днів, Підрядник на вимогу Замовника зобов`язується додатково сплатити Замовнику договірну штрафну санкцію (компенсаційну виплату) у розмірі 15% від вартості (ціни) невиконаних у строк Підрядником робіт. 
Здійснивши перерахунок заявлених до стягнення штрафних санкцій, судова колегія апеляційного господарського суду погоджується із висновком суду першої інстанції, що обґрунтованими до стягнення з Товариства з обмеженою відповідальністю “Компанія “Пастораль” на користь Товариства з обмеженою відповідальністю “Будівельна транспортна компанія “Еталон” є штраф в розмірі 195 438,08 грн та пеня в розмірі 1 101 938,76 грн. за період з 29.07.2023 по 28.01.2024.
Доводи відповідача щодо наявності прострочки кредитора не підтверджені належними та допустимими доказами в розумінні ст.ст.76-77 Господарського процесуального кодексу України, у зв`язку із чим були правомірно відхилені судом першої інстанції.

Разом з тим, Товариством з обмеженою відповідальністю “Будівельна транспортна компанія “Еталон” під час розгляду справи в суді першої інстанції було заявлено клопотання про зменшення розміру штрафних санкцій на 90%. 
Місцевий господарський суд під час розгляду вищевказаного клопотання дійшов висновку щодо зменшення розміру штрафних санкцій на 50%.
Згідно зі статтею 233 Господарського кодексу України у разі якщо належні до сплати штрафні санкції надмірно великі порівняно із збитками кредитора, суд має право зменшити розмір санкцій. При цьому повинно бути взято до уваги: ступінь виконання зобов`язання боржником; майновий стан сторін, які беруть участь у зобов`язанні; не лише майнові, але й інші інтереси сторін, що заслуговують на увагу. Якщо порушення зобов`язання не завдало збитків іншим учасникам господарських відносин, суд може з урахуванням інтересів боржника зменшити розмір належних до сплати штрафних санкцій.
За положенням частини третьої статті 551 Цивільного кодексу України розмір неустойки може бути зменшений за рішенням суду, якщо він значно перевищує розмір збитків, та за наявності інших обставин, які мають істотне значення.
Правовий аналіз вищевказаних положень законодавства дає підстави для висновку про те, що право суду зменшити заявлені до стягнення суми штрафних санкцій пов`язане з наявністю виняткових обставин, встановлення яких вимагає надання оцінки господарський суд повинен надати оцінку поданим учасниками справи доказам та обставинам, якими учасники справи обґрунтовують наявність підстав для зменшення штрафних санкцій, так і заперечення інших учасників щодо такого зменшення. Вирішуючи питання про зменшення розміру пені та штрафу, які підлягають стягненню зі сторони, що порушила зобов`язання, суд повинен з`ясувати наявність значного перевищення розміру неустойки порівняно з розміром збитків, а також об`єктивно оцінити, чи є цей випадок винятковим, виходячи з інтересів сторін, які заслуговують на увагу, ступеня виконання зобов`язань, причин неналежного виконання або невиконання зобов`язання, незначності прострочення у виконанні зобов`язання, невідповідності розміру пені наслідкам порушення, негайного добровільного усунення винною стороною порушення та його наслідків та інше. При цьому обов`язок доведення існування обставин, які можуть бути підставою для зменшення розміру заявленої до стягнення суми штрафних санкцій, покладається на особу, яка заявляє відповідне клопотання.
Встановивши відповідні обставини, суд вирішує стосовно можливості зменшення розміру заявлених до стягнення штрафних санкцій, що є правом суду, яке реалізується ним на власний розсуд (відповідний висновок викладений у постанові Верховного Суду від 04.05.2018 у справі № 917/1068/17, від 22.01.2019 у справі № 908/868/18, від 13.05.2019 у справі №904/4071/18, від 18.06.2019 у справі №914/891/16).
Також колегія суддів апеляційного господарського суду зазначає, що встановлення конкретного розміру зменшення за умов наявності підстав для його застосування, є дискреційним повноваженням суду, який застосовує таке зменшення – діюче законодавство не містить норми, яка б визначала конкретну формулу для визначення розміру відсотку зменшення, що зумовлює використання апеляційним судом загальних принципів, визначених, зокрема, в ст.2 Господарського процесуального кодексу України.
Чинники, якими обґрунтовані конкретні умови про неустойку: обставини (їх сукупність), що є підставою для застосування неустойки за порушення зобов`язань, її розмір; і обставини (їх сукупність), що є підставою зменшення судом неустойки, у кожних конкретних правовідносинах (справах) мають індивідуальний характер.
А тому і розмір неустойки, до якого суд її зменшує (на 90 %, 70 % чи 50 % тощо), у кожних конкретно взятих правовідносинах (справах) також має індивідуально-оціночний характер, оскільки цей розмір (частина або процент, на які зменшується неустойка), який обумовлюється встановленими та оціненими судом обставинами у конкретних правовідносинах, визначається судом у межах дискреційних повноважень, наданих суду відповідно до положень частини першої, другої статті 233 ГК України та частини третьої статті 551 ЦК України, тобто у межах судового розсуду.
Таким чином, в питаннях підстав для зменшення розміру неустойки правовідносини у кожному спорі про її стягнення є відмінними, оскільки кожного разу суд, застосовуючи дискрецію для вирішення цього питання, виходить з конкретних обставин, якими обумовлене зменшення штрафних санкцій, які водночас мають узгоджуватись з положенням статті 233 ГК України і частині третій статті 551 ЦК України, а також досліджуватись та оцінюватись судом в порядку статей 86, 210, 237 ГПК України. (висновок, викладений в постанові Об`єднаної палати Касаційного господарського суду у складі Верховного Суду від 19.01.2024 у справі № 911/2269/22).

Матеріали справи свідчать, що в обґрунтування клопотання про зменшення розміру штрафних санкцій відповідач зазначає, що останній зареєстрований та фактично здійснює свою діяльність за адресою: 61060, м. Харків, просп. Льва Ландау, буд. 171. Обставини, що виникли внаслідок запровадження воєнного стану, — зокрема, постійні обстріли території міста Харкова, значним чином вплинули на фінансовий стан підприємства-відповідача, а саме - рівень доходів ТОВ “БТК “ЕТАЛОН” значно зменшився у порівнянні довоєнними роками, на підтвердження чого відповідач надає до суду примірники податкових декларацій з податку на прибуток підприємств у період з 2019 по 2024 роках у відповідності до яких: 
за 2020 рік сума доходу Відповідача становить 50 092 350 грн;
за 2021 рік - 82 704 117 грн; 
за 2022 рік - 15 122 990 грн; 
за 2023 рік - 29 257 557 грн; 
за 2024 рік - 18 684 845 грн. 
Крім того, відповідач наполягає на тому, що між відповідачем та позивачем у Договорі було погоджено максимально низьку ціну за виконання робіт, а тому прибуток Відповідача є мінімальним. 
Дослідивши вищевказані доводи та документи на підтвердження відповідних обставин, колегія суддів апеляційної інстанції частково погоджується із висновком суду першої інстанції щодо наявності правових підстав для часткового задоволення клопотання відповідача про зменшення розміру штрафних санкцій, зважаючи на вищевикладені обставини, а також наступне:
- високий ступінь виконання відповідачем своїх зобов`язань за договором (на суму 6193359,95 грн. при визначеній первісній договірній ціні робіт в розмірі 6296067,00 грн);
- в матеріалах справи відсутні докази понесення Товариством з обмеженою відповідальністю “Компанія “Пастораль” збитків через несвоєчасне виконання зобов`язань відповідачем;
- відповідачем частково виконано свої зобов`язання за договором, у зв`язку із чим неустойка значною мірою втратила своє призначення як вид забезпечення зобов`язання через його виконання.
Аналогічна позиція викладена в рішенні Конституційного Суду України № 7-рп/2013 від 11.07.2013 згідно якої наявність у кредитора можливості стягувати із споживача надмірні грошові суми як неустойку спотворює її дійсне правове призначення, оскільки із засобу розумного стимулювання боржника виконувати основне грошове зобов`язання неустойка перетворюється на несправедливо непомірний тягар для споживача та джерело отримання невиправданих додаткових прибутків кредитором.
- в матеріалах справи містяться докази неодноразового повідомлення відповідачем позивача про наявність обставин, що за посиланнями відповідача призвело до неможливості своєчасного виконання будівельних робіт;
- на думку колегії суддів апеляційної інстанції зменшення розміру штрафних санкцій із врахуванням вищевказаних обставин, в даному випадку, враховує майнові інтереси як відповідача так і позивача;
- чинне законодавство України не містить переліку виняткових випадків (обставин, які мають істотне значення), за наявності яких господарським судом може бути зменшено неустойку, тому вирішення цього питання покладається безпосередньо на суд, який розглядає відповідне питання з урахуванням всіх конкретних обставин справи в їх сукупності. 
Колегія суддів апеляційної інстанції зазначає, що в сукупності із об`єктивними обставинами наявності постійних бойових дій, складної ситуації у державі та її економічного становища, обставини, на які посилається відповідач у своєму клопотанні про зменшення розміру штрафних санкцій, свідчать про їх винятковість, а отже наявність підстав для часткового задоволення такого клопотання.
Приймаючи до уваги вищевикладене, колегія суддів апеляційного господарського суду дійшла висновку про наявність правових підстав для зменшення штрафних санкцій на 80%. В даному випадку, зменшення штрафних санкцій є обґрунтованим, відповідає принципам добросовісності, розумності, справедливості та пропорційності.
В свою чергу, зменшення розміру штрафних санкцій на 50% не забезпечує дотримання вищевказаних принципів.
Отже, з Товариства з обмеженою відповідальністю “Будівельно транспортна компанія Еталон” на користь Товариства з обмеженою відповідальністю “Компанія “Пастораль” підлягає стягненню пеня в розмірі 220387,75 грн. та штраф в розмірі 39087,62 грн. 

Доводи Товариства з обмеженою відповідальністю “Компанія “Пастораль”, що суд першої інстанції, встановивши факт порушення відповідачем умов договору та визнавши наявність у позивача права на нарахування неустойки незалежно від наявності збитків, дійшоввзаємовиключних висновків, одночасно поклавши на позивача обов`язок доведення наявності та розміру збитків не є підставою для скасування оскаржуваного рішення, з огляду на те, що суд першої інстанції, встановивши факт порушення відповідачем зобов`язань та наявність підстав для нарахування неустойки відповідно до статті 550 Цивільного кодексу України, одночасно правомірно розглянув заявлене відповідачем клопотання про зменшення штрафних санкцій у порядку статті 551 Цивільного кодексу України. Застосування вказаних норм не є взаємовиключним, оскільки встановлення права на неустойку не виключає можливості її зменшення судом за наявності відповідних підстав.
Посилання Товариства з обмеженою відповідальністю “Компанія “Пастораль” на те, що суд першої інстанції помилково дійшов до висновку про відсутність існування виняткових обставин, які могли бути підставою для застування частини 3 статті 551 ЦК України, є безпідставними, та необґрунтованими, зважаючи на наступне.
Фактичні обставини даної справи, зокрема, ступінь виконання зобов`язання боржником, поведінка відповідача під час виконання робіт, яка свідчить про вжиття ним заходів для своєчасного та повного виконання робіт; відсутність доказів настання для позивача негативних наслідків (в тому числі, майнових втрат) внаслідок порушення відповідачем строків виконання робіт, а також інші вищевказані обставини, є підставою для зменшення заявлених до стягнення штрафних санкцій на 80%.
Також колегія суддів апеляційного господарського суду зауважує, що встановлення конкретного розміру зменшення штрафних санкцій, є дискреційним повноваженням суду, який застосовує таке зменшення, а діюче законодавство не містить норми, яка б визначала конкретну формулу для визначення розміру відсотку зменшення.
Інші доводи апелянтів були спростовані в даній постанові апеляційного господарського суду, крім того, судова колегія апеляційної інстанції зазначає, що Європейський суд з прав людини у рішенні від 10.02.2010 у справі "Серявін та інші проти України" зауважив, що згідно з його усталеною практикою, яка відображає принцип, пов`язаний з належним здійсненням правосуддя, у рішеннях, зокрема, судів мають бути належним чином зазначені підстави, на яких вони ґрунтуються. Хоча пункт 1 статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, його не можна тлумачити як такий, що вимагає детальної відповіді на кожний аргумент. Міра, до якої суд має виконати обов`язок щодо обґрунтування рішення, може бути різною залежно від характеру рішення.
У справі "Трофимчук проти України" Європейський суд з прав людини також зазначив, що хоча пункт 1 статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, це не може розумітись як вимога детально відповідати на кожен довод. У справі "Руїз Торіха проти Іспанії", ЄСПЛ вказав, що відповідно до практики, яка відображає принцип належного здійснення правосуддя, судові рішення мають в достатній мірі висвітлювати мотиви, на яких вони базуються. Хоча пункт 1 статті 6 Конвенції зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, його не можна тлумачити як такий, що вимагає детальної відповіді на кожен аргумент. Межі такого обов`язку можуть різнитися залежно від природи рішення та мають оцінюватися у світлі обставин кожної справи.

За таких обставин, апеляційна скарга Товариства з обмеженою відповідальністю “Компанія “Пастораль” підлягає залишенню без задоволення, апеляційна скарга Товариства з обмеженою відповідальністю “Будівельна транспортна компанія “Еталон” підлягає частковому задоволенню, у зв`язку із чим рішення Господарського суду Харківської області від 15.12.2025 у справі №922/3179/25 підлягає зміні в частині стягнення пені та штрафу шляхом зменшення їх розміру на 80%, внаслідок чого з відповідача на користь позивача підлягає стягненню пеня в розмірі 220387,75 грн. та штраф в розмірі 39087,62 грн. В іншій частині рішення Господарського суду Харківської області від 15.12.2025 у справі №922/3179/25 підлягає залишенню без змін.

Відповідно до ст. 129 Господарського процесуального кодексу України витрати по сплаті судового збору за подання апеляційної скарги покладаються на сторін пропорційно розміру задоволених вимог.

На підставі вищевикладеного, керуючись статтями 129, 269, 270, 275, 277, 281, 282, 283, 284 Господарського процесуального кодексу України, Східний апеляційний господарський суд, - 

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю “Компанія “Пастораль” – залишити без задоволення.
Апеляційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю “Будівельна транспортна компанія “Еталон” – задовольнити частково.
Рішення Господарського суду Харківської області від 15.12.2025 у справі №922/3179/25 – змінити в частині стягнення пені та штрафу.
Абзац другий резолютивної частини рішення Господарського суду Харківської області від 15.12.2025 у справі №922/3179/25 викласти в наступній редакції:
«Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю “Будівельна транспортна компанія Еталон” (Україна, 61060, Харківська область, місто Харків, проспект Льва Ландау, будинок 171, код ЄДРПОУ 42796803) на користь Товариства з обмеженою відповідальністю “Компанія “Пастораль” (Україна, 04053, місто Київ, вулиця Тумана Ованеса, будинок 15а, приміщення 636, код ЄДРПОУ 35703673) 220387,75 грн. пені, 39087,62 грн. договірної штрафної санкції (компенсаційної виплати), а також судові витрати (сплачений судовий збір) у розмірі 15568,52 грн.»
В іншій частині рішення Господарського суду Харківської області від 15.12.2025 у справі №922/3179/25 – залишити без змін.

Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю “Компанія “Пастораль” (Україна, 04053, місто Київ, вулиця Тумана Ованеса, будинок 15а, приміщення 636, код ЄДРПОУ 35703673) на користь Товариства з обмеженою відповідальністю “Будівельна транспортна компанія Еталон” (Україна, 61060, Харківська область, місто Харків, проспект Льва Ландау, будинок 171, код ЄДРПОУ 42796803) судовий збір за подання апеляційної скарги в розмірі 7005,84 грн.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття. Порядок та строки оскарження в касаційному порядку встановлені статтями 286-289 ГПК України.

Головуючий суддя Е.В. Сгара

Суддя Р.А. Гетьман

Суддя О.І. Склярук 

Повний текст постанови складено та підписано 08.04.2026 року