ПІВНІЧНИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД 
вул. Шолуденка, буд. 1, літера А, м. Київ, 04116 (044) 230-06-58 inbox@anec.court.gov.ua 

ПОСТАНОВА
(додаткова)
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
"12" березня 2026 р. Справа№ 910/9344/23
Північний апеляційний господарський суд у складі колегії суддів: 
головуючого: Козир Т.П.
суддів: Пантелієнка В.О. 
Сотнікова С.В. 

за участі секретаря Вага В.В.
та за участю представників сторін:
від позивача: не з`явився;
від відповідача 1:Кочерга Д.О. орд.;
від відповідача 2: Фінагіна В.Б. самопредст.;
розглянувши у відкритому судовому засіданні в м.Києві заяву представника Товариства з обмеженою відповідальністю "Консалт Агро" про винесення додаткового рішення про розподіл судових витрат за результатами розгляду апеляційної скарги Товариства з обмеженою відповідальністю "Консалт Агро"
на рішення Господарського суду міста Києва від 04.04.2024 року 
та на додаткове рішення Господарського суду міста Києва від 30.04.2024 року
у справі №910/9344/23 (суддя Котков А.В.)
за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю "Консалт Агро"
до 1. Товариства з обмеженою відповідальністю "Прополе"
2. Державної організації "Український національний офіс інтелектуальної власності та інновацій"
про визнання недійсним свідоцтва на торговельну марку та зобов`язання вчинити дії,

УСТАНОВИВ:
Постановою Північного апеляційного господарського суду від 02 лютого 2026 року апеляційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю "Консалт Агро" задоволено.
Скасовані рішення Господарського суду міста Києва від 04 квітня 2024 року та додаткове рішення Господарського суду міста Києва від 30 квітня 2024 року. 
Позов задоволено повністю.
Визнано недійсним свідоцтво України на торговельну марку № 328316 від 18 січня 2023 року Товариства з обмеженою відповідальністю "АГРЕН" (нова назва - Товариство з обмеженою відповідальністю "Прополе", (ідентифікаційний код 44115175).
Зобов`язано Державну організацію "Український національний офіс інтелектуальної власності та інновацій" внести зміни до Державного реєстру свідоцтв України на знаки для товарів і послуг щодо визнання недійсним повністю свідоцтва України на торговельну марку № 328316 від 18 січня 2023 року та здійснити публікацію про це в бюлетені.
Стягнуто з Товариства з обмеженою відповідальністю "Прополе" на користь Товариства з обмеженою відповідальністю "Консалт Агро" 2684,00 грн витрат по сплаті судового збору за подання позовної заяви та 4026,00 грн витрат по сплаті судового збору за подання апеляційної скарги. 
Стягнуто з Державної організації "Український національний офіс інтелектуальної власності та інновацій" на користь Товариства з обмеженою відповідальністю "Консалт Агро" - 2684,00 грн витрат по сплаті судового збору за подання позовної заяви та 4026,00 грн витрат по сплаті судового збору за подання апеляційної скарги. 

06.02.2026 представником Товариства з обмеженою відповідальністю "Консалт Агро" через систему "Електронний суд" подана заява про винесення додаткового рішення про розподіл судових витрат, у якій він просить "1. Керуючись абз.2 ч.8 ст. 129 ГПК України долучити докази розміру судових витрат, які Відповідач сплатив та має сплатити у зв`язку з розглядом цієї справи. 2.Винести додаткове рішення про розподіл судових витрат та стягнути з Позивача на користь Відповідача 165 000 грн судових витрат (90000 грн на професійну правничу допомогу та 75 000 грн на проведення експертизи), які Позивач сплатив та має сплатити у зв`язку з розглядом цієї справи" (у лапках дослівно прохальної частини заяви).

11.02.2026 від відповідача надійшли заперечення щодо прийняття до розгляду заяви, з посиланням на те, що її прохальна частина не узгоджується із мотивувальною.

Ухвалою Північного апеляційного господарського суду від 26.02.2026 розгляд заяви призначено на 09 березня 2026 року. 

02.03.2026 відповідачем 2 подані заперечення на заяву позивача, у яких він просить відмовити ТОВ "Консалт Агро" у винесенні додаткового рішення про розподіл судових витрат, посилаючись на те, що прохальна частина заяви не узгоджується із мотивувальною; на УКРНОІВІ (відповідач 2), згідно п.69 постанови пленуму ВГСУ від 17.10.2012 № 12, не можуть покладатись судові витрати; Укрпатент у спірних правовідносинах діяв відповідно до вимог чинного законодавства; надані представником позивача Договір та Акт, жодним чином не обґрунтовують співмірність понесених витрат на професійну правничу допомогу із конкретними обставинами справи, а мають лише загальний характер стосовно наданих послуг, який не підтверджується обґрунтуванням складності конкретної справи; у звіті зазначено про участь представника позивача в судових засіданнях, які тривали 15 годин, однак він був лише у чотирьох засіданнях, які не могли тривати 15 годин. 

04.03.2026 позивачем подано заяву, у якій він вказує, що у прохальній частині заяви про винесення додаткового рішення про розподіл судових витрат позивач допустив механічну описку і викладає прохальну частину цієї заяви у наступній редакції: 
"1. Керуючись абз.2 ч.8 ст. 129 ГПК України долучити докази розміру судових витрат, які Позивач сплатив та має сплатити у зв`язку з розглядом цієї справи.
2. Винести додаткове рішення про розподіл судових витрат та стягнути з Відповідачів у рівних частках на користь Позивача 165 000 грн судових витрат (90 000 грн на професійну правничу допомогу та 75 000 грн на проведення експертизи), які Позивач сплатив у зв`язку з розглядом цієї справи".
Заява позивача від 04.03.2026 приймається судом до розгляду та вимоги заяви про винесення додаткового рішення про розподіл судових витрат розглядаються в редакції заяви від 04.03.2026.

09.03.2026 відповідачем 1 подана заява, у якій він просить забезпечити розгляд заяви Позивача відповідно до вимог ГПК України стосовно ухвалення додаткового рішення та забезпечити проведення всіх стадій судового розгляду відповідно до вимог ГПК України; забезпечити право представника Відповідача 1 на участь в судовому засіданні для забезпечення конституційного права Відповідача 1 на представництво в суді під час розгляду судової справи; долучити до матеріалів Справи та врахувати при розгляді заяви позивача заперечення Відповідача; дослідити та встановити обставини щодо заявлених позивачем судових витрат. 
До заяви відповідачем 1 додані заперечення на заяву позивача, у яких він вказує, що позивач просить апеляційний суд стягнути витрати на правничу допомогу, понесені позивачем в суді першої інстанції, проте, не надає обґрунтування, як це може зробити суд апеляційної інстанції, враховуючи, що про це не заявлялось в апеляційній скарзі; в заяві позивача про ухвалення додаткового рішення відсутнє обґрунтування необхідності збільшення розміру судових витрат стосовно розміру витрат на замовлення висновку судового експерта; договір №148/3/2022 про надання правничої допомоги від 02 листопада 2022 року не був наданий позивачем ані в суді першої інстанції, ані в суді апеляційної інстанції; доказова база позивача стосовно стягнення судових витрат ґрунтується лише на одному доказі, а саме, описі робіт (наданих послуг), який є недостатнім для задоволення заяви позивача та стягнення будь-яких судових витрат.

Учасники справи належним чином повідомлялись про розгляд заяви в порядку, визначеному статтями 6, 120, 242 Господарського процесуального кодексу України (далі - ГПК України), шляхом направлення ухвали суду за допомогою Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи.
Неявка у судове засідання представника позивача не перешкоджає розгляду заяви позивача.
За клопотанням представника відповідача 2 судове засідання проводилось в режимі відеоконференції. 

Представник відповідача 1 у судовому засіданні просив відмовити у задоволенні заяви позивача з підстав, викладених у письмових запереченнях. 
Представник відповідача 2 у судовому засіданні просила відмовити у задоволенні заяви позивача з підстав, викладених у письмових запереченнях. 

На підставі ст.219 ГПК України судом було відкладено ухвалення та проголошення судового рішення на 12 березня 2026 року.

Заслухавши пояснення присутніх учасників процесу, дослідивши матеріали справи, розглянувши заяву позивача про винесення додаткового рішення про розподіл судових витрат, апеляційний господарський суд вважає її такою, що підлягає частковому задоволенню, виходячи з наступного. 
Відповідно до ст. 244 ГПК України суд, що ухвалив рішення, може за заявою учасників справи чи з власної ініціативи ухвалити додаткове рішення, якщо, у тому числі, судом не вирішено питання про судові витрати.
У мотивувальній частині постанови Північного апеляційного господарського суду від 02 лютого 2026 року, прийнятої за результатами розгляду справи, зазначено, що оскільки апеляційним господарським судом була задоволена апеляційна скарга позивача та повністю задоволений позов, понесені позивачем судові витрати підлягають покладенню на відповідачів у повному обсязі в рівних частинах.
В резолютивній частині вказаної постанови судом, у тому числі, було стягнуто з кожного з відповідачів на користь позивача по 2684,00 грн витрат по сплаті судового збору за подання позовної заяви та 4026,00 грн витрат по сплаті судового збору за подання апеляційної скарги. 
У той же час, з матеріалів справи вбачається, що в процесі розгляду справи у суді першої інстанції було подано Висновок експерта №89/23 за результатами проведення експертизи у сфері інтелектуальної власності, складений від 13.11.2023, складений судовим експертом Кісіль Наталією Валеріївною (ТОВ "Центр судових експертиз "Альтернатива").
Згідно зі ст.123 ГПК України судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. До витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать, у тому числі, витрати пов`язані із проведенням експертизи.
Частинами 2-5 ст. 127 ГПК України встановлено, що експерт, спеціаліст чи перекладач отримують винагороду за виконану роботу, пов`язану із справою, якщо це не входить до їх службових обов`язків. У випадках, коли сума витрат на оплату послуг експерта, спеціаліста, перекладача або витрат особи, яка надала доказ на вимогу суду, повністю не була сплачена учасниками справи попередньо або в порядку забезпечення судових витрат, суд стягує ці суми на користь спеціаліста, перекладача, експерта чи експертної установи зі сторони, визначеної судом відповідно до правил про розподіл судових витрат, встановлених цим Кодексом. Розмір витрат на підготовку експертного висновку на замовлення сторони, проведення експертизи, залучення спеціаліста, оплати робіт перекладача встановлюється судом на підставі договорів, рахунків та інших доказів. Розмір витрат на оплату робіт залученого стороною експерта, спеціаліста, перекладача має бути співмірним із складністю відповідної роботи, її обсягом та часом, витраченим ним на виконання робіт.
З матеріалів справи вбачається, що позивачем було надано суду першої інстанції Заяву від 02.09.2023 про проведення експертизи у сфері інтелектуальної власності, адресовану ТОВ "Центр судових експертиз "Альтернатива"; договір №41/Д/23, укладений між ТОВ "Центр судових експертиз "Альтернатива" та ТОВ "Консалт Агро" на надання послуг з проведення експертизи (вартість послуг за договором складає 75000,00 грн); рахунок за послуги від 10.10.2023 на суму 75000,00 грн за проведення експертизи у сфері інтелектуальної власності; платіжну інструкцію №427 від 12.10.2023 про сплату позивачем 75000,00 грн за проведення експертизи. 
За результатами проведення судової експертизи був складений відповідний висновок експерта №89/23 від 13.11.2023.
При прийнятті Північним апеляційним господарським судом постанови від 02 лютого 2026 року вказаний висновок був врахований судом, однак, при цьому судом не було вирішено питання про судові витрати в частині відшкодування оплати проведеної експертизи, тому з кожного відповідачів на користь позивача підлягає стягненню по 37500,00 грн витрат на проведення експертизи. 

Щодо витрат позивача на професійну правничу допомогу, апеляційний господарський суд виходить з наступного.
Учасники справи мають право користуватися правничою допомогою. Представництво у суді, як вид правничої допомоги, здійснюється виключно адвокатом (професійна правнича допомога), крім випадків, встановлених законом (стаття 16 ГПК України).
Однією з основних засад (принципів) господарського судочинства є відшкодування судових витрат стороні, на користь якої ухвалене судове рішення (пункт 12 частини 3 статті 2 зазначеного Кодексу ).
Відповідно до ст. 30 Закону України "Про адвокатуру і адвокатську діяльність" гонорар є формою винагороди адвоката за здійснення захисту, представництва та надання інших видів правової допомоги клієнту. Порядок обчислення гонорару (фіксований розмір, погодинна оплата), підстави для зміни розміру гонорару, порядок його сплати, умови повернення тощо визначаються в договорі про надання правової допомоги. При встановленні розміру гонорару враховуються складність справи, кваліфікація і досвід адвоката, фінансовий стан клієнта та інші істотні обставини. Гонорар має бути розумним та враховувати витрачений адвокатом час.
Статтею 123 ГПК України передбачено, що судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. До витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать, зокрема, витрати на професійну правничу допомогу.
Відповідно до ч.ч. 1-3 ст. 124 ГПК України разом з першою заявою по суті спору кожна сторона подає до суду попередній (орієнтовний) розрахунок суми судових витрат, які вона понесла і які очікує понести у зв`язку із розглядом справи. У разі неподання стороною попереднього розрахунку суми судових витрат, суд може відмовити їй у відшкодуванні відповідних судових витрат, за винятком суми сплаченого нею судового збору. Попередній розрахунок розміру судових витрат не обмежує сторону у доведенні іншої фактичної суми судових витрат, які підлягають розподілу між сторонами за результатами розгляду справи.
У позовній заяві позивач вказав, що орієнтовний розмір судових витрат позивача становить 135 368,00 грн. та складається зі сплаченого судового збору, витрат на проведення опитування (10 тис грн) та витрат на професійну правничу допомогу адвоката (60 тис грн). Зважаючи, що на момент подання позову позивач об`єктивно не може точно зазначити остаточний розмір своїх судових витрат, він заявляє, що подасть до суду детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги до закінчення судових дебатів у справі або протягом п`яти днів після ухвалення рішення суду.
У апеляційній скарзі позивач вказав, що орієнтовний розмір судових витрат позивача становить 38 052,00,00 грн та складається зі сплаченого судового збору, витрат на професійну правничу допомогу адвоката (30 тис грн). Зважаючи, що на момент подання позову позивач об`єктивно не може точно зазначити остаточний розмір своїх судових витрат, він заявляє, що подасть до суду детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги до закінчення судових дебатів у справі або протягом п`яти днів після ухвалення рішення суду.
Постановою Північного апеляційного господарського суду від 02 лютого 2026 року апеляційну скаргу було задоволено повністю, скасовані рішення і додаткове рішення суду першої інстанції та ухвалено нове рішення про повне задоволення позову. 
Відповідно до ч.8 ст. 129 ГПК України розмір судових витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо). Такі докази подаються до закінчення судових дебатів у справі або протягом п`яти днів після ухвалення рішення суду, за умови, що до закінчення судових дебатів у справі сторона зробила про це відповідну заяву.
Позивач не реалізував намір подати такі докази до суду першої інстанції, позаяк в задоволенні його позову було відмовлено.
Водночас відповідні докази були подані до суду апеляційної інстанції після ухвалення постанови, ураховуючи результати апеляційного перегляду.
Доводи відповідача 1 про те, що позивач просить апеляційний суд стягнути витрати на правничу допомогу, понесені позивачем в суді першої інстанції, проте, не надає обґрунтування, як це може зробити суд апеляційної інстанції, відхиляються апеляційним господарським судом, оскільки згідно ч.14 ст. 129 ГПК України якщо суд апеляційної, касаційної інстанції, не передаючи справи на новий розгляд, змінює рішення або ухвалює нове, цей суд відповідно змінює розподіл судових витрат.
Отже, апеляційний господарський суд має право здійснювати розподіл судових витрат, які були понесені учасником справи як в суді апеляційної інстанції, так і в суді першої інстанції. 
Подібні правові позиції викладені Верховним Судом у постанові від 10.08.2023 у справі №910/5013/22.
Так, 06.02.2026, тобто в межах п`ятиденного строку після ухвалення постанови, представником позивача подана заява, у якій він (з врахуванням заяви від 04.03.2026 про виправлення описки) просить винести додаткове рішення про розподіл судових витрат та стягнути з відповідачів у рівних частках на користь позивача 165 000 грн судових витрат (90 000 грн на професійну правничу допомогу та 75 000 грн на проведення експертизи), які позивач сплатив у зв`язку з розглядом цієї справи.
До вказаної заяви відповідачем додано наступні докази: 
- копія договору №148-3-2022-ГП про надання правової допомоги від 02.01.2022;
- копія платіжної інструкції від 03.04.2023 (платіж 60 000);
- копія платіжної інструкції від 07.05.2024 (платіж 30 000);
- копія Акту про надання правничої допомоги від 05.02.2026;
- копія звіту про надану правову допомогу;
- копія заяви про проведення експертизи;
- копія договору № 41Д23 від 04.09.2023 (ЦСЕ_Альтернатива);
- копія рахунку від 10.10.2023 ЦСЕ_Альтернатива;
- копія платіжної інструкції про оплату на суму 75 000 грн (ПІ_427_Альтернатива).
Отже, позивачем була зроблена відповідна заява та подані відповідні докази протягом п`яти днів після ухвалення апеляційним господарським судом рішення у даній справі.
Відповідно до ч.14 ст.129 ГПК України якщо суд апеляційної, касаційної інстанції, не передаючи справи на новий розгляд, змінює рішення або ухвалює нове, цей суд відповідно змінює розподіл судових витрат.
За результатами розгляду справи витрати на професійну правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами, а саме, у разі задоволення позову - на відповідача; у разі відмови в позові - на позивача; у разі часткового задоволення позову - на обидві сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог (ч. 4 ст. 129 ГПК України).
Оскільки апеляційна скарга та позовна заява позивача були задоволені повністю, судові витрати мають покладатись на обох відповідачів у рівних частинах. 
Твердження відповідача 2 про те, що згідно п.69 постанови пленуму ВГСУ від 17.10.2012 № 12 на нього не можуть покладатись судові витрати, а Укрпатент у спірних правовідносинах діяв відповідно до вимог чинного законодавства, відхиляються апеляційним господарським судом, оскільки вказані доводи не відповідають положенням частини 4 статті 129 ГПК України.
При цьому судом враховані постанови Верховного Суду від 14.03.2024 у справі №910/10373/22, від 09.02.2023 у справі №910/5028/21, з яких вбачається можливим стягнення з УКРНОІВІ, як з відповідача, судових витрат (судового збору та витрат на правову допомогу).
За вимогами частин 5, 8 статті 129 ГПК України під час вирішення питання про розподіл судових витрат суд враховує: 1) чи пов`язані ці витрати з розглядом справи; 2) чи є розмір таких витрат обґрунтованим та пропорційним до предмета спору, з урахуванням ціни позову, значення справи для сторін, у тому числі чи міг результат її вирішення вплинути на репутацію сторони або чи викликала справа публічний інтерес; 3) поведінку сторони під час розгляду справи, що призвела до затягування розгляду справи, зокрема, подання стороною явно необґрунтованих заяв і клопотань, безпідставне твердження або заперечення стороною певних обставин, які мають значення для справи, безпідставне завищення позивачем позовних вимог тощо; 4) дії сторони щодо досудового вирішення спору та щодо врегулювання спору мирним шляхом під час розгляду справи, стадію розгляду справи, на якій такі дії вчинялись. Розмір судових витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо).
Згідно з положеннями статті 126 ГПК України для цілей розподілу судових витрат: 1) розмір витрат на професійну правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу професійну правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката, визначається згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою; 2) розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі відповідних доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат.
Для визначення розміру витрат на професійну правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги. Розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із: 1) складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); 2) часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); 3) обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; 4) ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи.
У разі недотримання вимог частини четвертої цієї статті суд може, за клопотанням іншої сторони, зменшити розмір витрат на професійну правничу допомогу адвоката, які підлягають розподілу між сторонами. 
Договір про надання правової допомоги за своєю правовою природою є договором про надання послуг та на нього поширює своє регулювання Глава 63 Цивільного кодексу України (далі - ЦК України). 
Так, згідно зі статтею 903 ЦК України якщо договором передбачено надання послуг за плату, замовник зобов`язаний оплатити надану йому послугу в розмірі, у строки та в порядку, що встановлені договором.
Глава 52 ЦК України передбачає загальні поняття та принципи будь-якого цивільного договору, включаючи договору про надання послуг.
Відповідно до статті 632 ЦК України ціна в договорі встановлюється за домовленістю сторін, зміна ціни після укладення договору допускається лише у випадках і на умовах, встановлених договором або законом, а якщо ціна у договорі не встановлена і не може бути визначена виходячи з його умов, вона визначається виходячи із звичайних цін, що склалися на аналогічні товари, роботи або послуги на момент укладення договору.
Відповідно до ст. 30 Закону України "Про адвокатуру і адвокатську діяльність" гонорар є формою винагороди адвоката за здійснення захисту, представництва та надання інших видів правової допомоги клієнту. Порядок обчислення гонорару (фіксований розмір, погодинна оплата), підстави для зміни розміру гонорару, порядок його сплати, умови повернення тощо визначаються в договорі про надання правової допомоги. При встановленні розміру гонорару враховуються складність справи, кваліфікація і досвід адвоката, фінансовий стан клієнта та інші істотні обставини. Гонорар має бути розумним та враховувати витрачений адвокатом час.
Таким чином, системний аналіз наведених вище норм чинного законодавства дозволяє зробити наступні висновки:
1) договір про надання правової допомоги є підставою для надання адвокатських послуг та, зазвичай, укладається в письмовій формі (виключення щодо останнього наведені в частині 2 статті 27 Закону України "Про адвокатуру і адвокатську діяльність";
2) за своєю правовою природою договір про надання правової допомоги є договором про надання послуг, крім того, на такий договір поширюється дія загальних норм та принципів договірного права, включаючи, але не обмежуючись визначені главою 52 ЦК України;
3) як будь-який договір про надання послуг, договір про надання правової допомоги може бути оплатним або безоплатним. Ціна в договорі про надання правової допомоги встановлюється сторонами шляхом зазначення розміру та порядку обчислення адвокатського гонорару;
4) адвокатський гонорар може існувати в двох формах - фіксований розмір та погодинна оплата. Указані форми відрізняються порядком обчислення: при зазначенні фіксованого розміру для виплати адвокатського гонорару не обчислюється фактична кількість часу, витраченого адвокатом при наданні послуг клієнту, і навпаки, підставою для виплату гонорару, який зазначено як погодинну оплату, є кількість годин помножена на вартість години того чи іншого адвоката в залежності від його кваліфікації, досвіду, складності справи та інших критеріїв;
5) адвокатський гонорар (ціна договору про надання правової допомоги) зазначається сторонами як одна із умов договору при його укладенні. Указане передбачено як положеннями цивільного права, так і нормами Закону України "Про адвокатуру та адвокатську діяльність";
6) відсутність в договорі про надання правової допомоги розміру та/або порядку обчислення адвокатського гонорару (як погодинної оплати або фіксованого розміру) не дає як суду, так і іншій стороні спору, можливості пересвідчитись у дійсній домовленості сторін щодо розміру адвокатського гонорару.
Отже, визначаючи розмір суми, яка підлягає сплаті в порядку компенсації гонорару адвоката іншою стороною, суди мають виходити з встановленого у самому договорі розміру та/або порядку обчислення таких витрат, що узгоджується з нормами статті 30 Закону України "Про адвокатуру і адвокатську діяльність".
У разі відсутності у тексті договору таких умов (пунктів) щодо порядку обчислення, форми та ціни послуг, що надаються адвокатом, суди, в залежності від конкретних обставин справи, інших доказів, наданих адвокатом, використовуючи свої дискреційні повноваження, мають право відмовити у задоволенні заяви про компенсацію судових витрат, задовольнити її повністю або частково.
Аналогічну правову позицію наведено в постановах Верховного Суду від 06.03.2019 у справі № 922/1163/18, від 07.09.2020 у справі № 910/4201/19.
Як вбачається з матеріалів справи, позивач подав до суду договір №148/3/2022-гп про надання правової допомоги від 02 листопада 2022 року, укладений між ТОВ "Консалт Агро", як Замовником, та Адвокатським об`єднанням "Брант", як адвокатським об`єднанням, згідно якого Замовник доручає, а Адвокатське об`єднання приймає на себе зобов`язання надати оплатну правову допомогу Клієнту в тих обсягах і на тих умовах, які визначені цим Договором.
Згідно п.1.2 договору поняттям "правова допомога" у Договорі позначається здійснення представництва Клієнта в ході захисту прав інтелектуальної власності на торговельні марки A GRAIN (свідоцтва: №287176 від 25.11.2020; №287177 від 25.11.2020; № 287178 від 25.11.2020 та інших права на які можуть бути отримані Клієнтом під час дії Договору), шляхом судового оскарження реєстрації ТОВ "АГРЕІН" (ідентифікаційний код 44115175) торговельної марки (заявка m202107747), що порушує права Клієнта, представництво інтересів Клієнта у всіх інстанціях під час розгляду (далі - "Справа") та інші види правової допомоги з приводу Справи.
Пунктом 4.1 договору встановлено, що врахувавши складність Справи, кваліфікацію, досвід і завантаженість Адвокатського об`єднання та інші обставини, Сторони дійшли згоди, що вартість правової допомоги (гонорар) Адвокатського об`єднання за цим Договором становить 120 000 (сто двадцять тисяч) гривень, без ПДВ.
У пункті 4.2 договору сторони домовились, що оплата правової допомоги за цим Договором здійснюється Замовником у наступному порядку:
- протягом 3-ох банківських днів з моменту підписання цього Договору Замовник здійснює на користь Адвокатського об`єднання перший авансовий платіж в розмірі 60 000 (шістдесят тисяч) гривень 00 копійок, без ПДВ (пп.4.2.1);
- протягом 10-ти банківських днів з моменту винесення рішення суду першої інстанції, Замовник здійснює на користь Адвокатського об`єднання другий платіж в розмірі 30 000 (тридцять тисяч) гривень 00 копійок, без ПДВ (пп.4.2.2). Прийняття рішення суду першої інстанції, яке не відповідає умовам пункту 1.2 Договору та не оскаржено Адвокатським об`єднанням, не створює для Замовника обов`язку зі сплати залишку від розміру гонорару за Договором;
- не пізніше 10-ти банківських днів з моменту відкриття касаційного провадження в Справі не залежно від учасника, що подав касаційну скаргу, Замовник здійснює на користь Адвокатського об`єднання третій платіж в розмірі решти 30 000 (тридцяти тисяч) гривень 00 копійок, без ПДВ (пп.4.2.2).
Матеріалами справи підтверджується, що правничу допомогу у справі позивачу в судах першої та апеляційної інстанції надавали адвокати Адвокатського об`єднання "Брант".
Також позивачем надані платіжна інструкція від 03.04.2023 про сплату адвокатському об`єднанню 60 000,00 грн в якості авансу за надання правової допомоги по договору та платіжна інструкція від 07.05.2024 про сплату адвокатському об`єднанню 30 000,00 грн в якості авансу за надання правової допомоги по договору.
05.02.2026 позивачем та адвокатським об`єднанням підписано акт №148/3/2022-ГП-1 Адвокатським об`єднанням, у відповідності до доручення Клієнта і положень Договору № 148/3/2022-ГП про надання правової допомоги від 02.11.2022 було надано Клієнту правничу допомогу на суму 90 000,00 грн. 
Отже, позивачем доведено понесення ним витрат на оплату правничої допомоги в даній справі в судах першої та апеляційної інстанцій у сумі 90000грн. 
Частиною 5 ст. 126 ГПК України встановлено, що у разі недотримання вимог частини четвертої цієї статті суд може, за клопотанням іншої сторони, зменшити розмір витрат на професійну правничу допомогу адвоката, які підлягають розподілу між сторонами.
Обов`язок доведення неспівмірності витрат покладається на сторону, яка заявляє клопотання про зменшення витрат на оплату правничої допомоги адвоката, що підлягають розподілу між сторонами (частина 6 статті 126 ГПК України).
Відповідач 2 скористався правом подати заперечення на заяву позивача в якій, зокрема, вказує, що надані представником позивача Договір та Акт жодним чином не обґрунтовують співмірність понесених витрат на професійну правничу допомогу із конкретними обставинами справи, а мають лише загальний характер стосовно наданих послуг, який не підтверджується обґрунтуванням складності конкретної справи; у звіті зазначено про участь представника позивача в судових засіданнях, які тривали 15 годин, однак він був лише у чотирьох засіданнях, які не могли тривати 15 годин.
Відповідач 1 також скористався правом подати заперечення на заяву позивача, в яких, зокрема, вказує, що доказова база позивача стосовно стягнення судових витрат ґрунтується лише на одному доказі, а саме, описі робіт (наданих послуг), який є недостатнім для задоволення заяви позивача та стягнення будь-яких судових витрат.
Верховний Суд у постановах від 03.10.2019 у справі №922/445/19, від 24.10.2019 у справі №905/1795/18, від 17.09.2020 у справі №904/3583/19 зазначив, що під час вирішення питання про розподіл судових витрат господарський суд за наявності заперечення сторони проти розподілу витрат на адвоката або з власної ініціативи, керуючись критеріями, що визначені частинами 5-7, 9 статті 129 Господарського процесуального кодексу України, може не присуджувати стороні, на користь якої ухвалено судове рішення, всі її витрати на професійну правову допомогу.
У такому випадку суд, керуючись частинами 5-7, 9 статті 129 зазначеного Кодексу, відмовляє стороні, на користь якої ухвалено рішення, у відшкодуванні понесених нею на правову допомогу витрат повністю або частково, та відповідно не покладає такі витрати повністю або частково на сторону, не на користь якої ухвалено рішення. 
У постанові від 11.02.2021 у справі №920/39/20 Верховний Суд вказав, що загальне правило розподілу судових витрат визначене в частині четвертій статті 129 ГПК України. Проте, у частині п`ятій наведеної норми цього Кодексу визначено критерії, керуючись якими суд (за клопотанням сторони або з власної ініціативи) може відступити від вказаного загального правила при вирішенні питання про розподіл витрат на правову допомогу та не розподіляти такі витрати повністю або частково на сторону, не на користь якої ухвалено рішення, а натомість, покласти їх на сторону, на користь якої ухвалено рішення.
Згідно з усталеною практикою Європейського суду з прав людини, у тому числі в рішенні від 28.11.2002 "Лавентс проти Латвії" (Lavents v. Latvia) за заявою № 58442/00 щодо судових витрат, зазначено що за ст. 41 Конвенції суд відшкодовує лише витрати, стосовно яких було встановлено, що вони справді були необхідними і становлять розумну суму (рішення ЄСПЛ у справах "Ніколова проти Болгарії" та "Єчюс проти Литви", п.п. 79 і 112).
Не є обов`язковими для суду зобов`язання, які склалися між адвокатом та клієнтом на підставі укладеного ними договору у контексті вирішення питання про розподіл судових витрат. Вирішуючи останнє, суд повинен оцінювати витрати, що мають бути компенсовані за рахунок іншої сторони, ураховуючи як те, чи були вони фактично понесені, так і їх необхідність (аналогічний висновок викладено у постанові Великої Палати Верховного Суду від 12.05.2020 у справі №904/4507/18, у постанові Верховного Суду від 15.06.2021 у справі №912/1025/20).
Позивачем надано звіт про надану правову допомогу за договором №148/3/2022-ГП про надання правової допомоги від 02.11.2022, згідно якого було надано наступну правову допомогу: 
1. Підготовка позовної заяви, консультування Клієнта, розробка стратегії захисту порушених прав Клієнта - 5 годин;
2. Консультування Клієнта щодо експертизи - 4 години;
3. Аналіз висновку експерта, обговорення з Клієнтом - 2,5 годин;
4. Правовий аналіз вихідних даних та інших документів наданих Клієнтом по справі - 5 годин;
5. Підготовка до участі та участь в судових засіданнях Господарського суду міста Києва, консультування Клієнта про проточний стан справи - 15 годин;
6. Правовий аналіз відзивів, поданих відповідачами; обговорення правової позиції з Клієнтом - 8 годин; 
7. Підготовка проєкту відповіді на відзив; участь у засіданнях суду першої інстанції - 7,5 годин; 
8. Аналіз рішення суду першої інстанції; консультування Клієнта щодо правової позиції, яка застосовувалася при підготовці апеляційної скарги - 7 годин; 
9. Підготовка та подання апеляційної скарги - 3 години; 
10. Представництво Клієнта під час розгляду справи судом апеляційної інстанції - 15 годин. 
Дослідивши матеріали справи, апеляційний господарський суд приходить до висновку, що заявлений позивачем розмір витрат є необґрунтованим та неспівмірним реальним витратам, зокрема, позивачем суттєво завищено час участі у судових засіданнях, оскільки фактично представник позивача брав участь у 8 судових засідання в суді першої інстанції (загальна тривалість близько 145 хвилин) та у 5 судових засіданнях в суді апеляційної інстанції (загальна тривалість близько 50 хвилин), тому, враховуючи рівень складності юридичної кваліфікації правовідносин у справі, обсяг та обґрунтованість підготовлених та поданих до суду адвокатами документів, їх значення для спору, тривалість та кількість судових засідань, в яких брали участь адвокати позивача, апеляційний господарський суд прийшов до висновку, що розумною та співмірною є компенсація витрат позивача в сумі 50 000,00 грн, яка підлягає стягненню в рівних частинах з обох відповідачів.
В іншій же частині заявлені позивачем витрати на професійну правничу допомогу у цій справі не відповідають критеріям їх реальності та розумності, а тому не розподіляються судом.
Керуючись ст.ст. 126, 127, 129, 221, 244, 281-284 Господарського процесуального кодексу України, Північний апеляційний господарський суд

ПОСТАНОВИВ:
1. Задовольнити частково заяву представника Товариства з обмеженою відповідальністю "Консалт Агро" про винесення додаткового рішення про розподіл судових витрат.
2. Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю "Прополе" (ідентифікаційний код 44115175, адреса: 31200, Хмельницька обл., м. Волочиськ, вул. Музейна, 38, кв. 2) на користь Товариства з обмеженою відповідальністю "Консалт Агро" (ідентифікаційний код 40449798, адреса: 03066, м. Київ, пров. Охтирський, 7, корп. 3, оф. 3А-101) - 25000,00 грн витрат на професійну правничу допомогу у судах першої і апеляційної інстанції та 37500,00 грн витрат на проведення експертизи. 
3. Стягнути з Державної організації "Український національний офіс інтелектуальної власності та інновацій" (ідентифікаційний код 44673629, адреса: 01601, м.Київ, вул. Дмитра Годзенка, 1) на користь Товариства з обмеженою відповідальністю "Консалт Агро" (ідентифікаційний код 40449798, адреса: 03066, м. Київ, пров. Охтирський, 7, корп. 3, оф. 3А-101) - 25000,00 грн витрат на професійну правничу допомогу у судах першої і апеляційної інстанції та 37500,00 грн витрат на проведення експертизи. 
4. Видачу наказів доручити Господарському суду міста Києва.
5. Справу повернути до Господарського суду міста Києва.
6. Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дня її прийняття та може бути оскаржена до Верховного Суду протягом двадцяти днів з дня складення повного судового рішення.
Повна додаткова постанова складена 12.03.2026.

Головуючий суддя Т.П. Козир 

Судді В.О. Пантелієнко

С.В. Сотніков