Єдиний унікальний номер справи 185/4350/26
Провадження № 1-кп/185/1240/26

В И Р О К 
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

23 квітня 2026 року Павлоградський міськрайонний суд Дніпропетровської області у складі:
головуючого судді      ОСОБА_1 ,
секретаря       ОСОБА_2 ,
розглянувши в підготовчому судовому засіданні у період воєнного стану в залі в м.Павлограді Дніпропетровської області кримінальне провадження, що внесене до ЄРДР за №42025042130000008 від 10 квітня 2025 року, за обвинуваченням:
ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженки с.Новопавлівка Межівського району Дніпропетровської області, громадянки України, з середньо-спеціальною освітою, заміжньої, працюючої на посаді касира супермаркету «Маркетопт», раніше не судимої, яка зареєстрована за адресою: АДРЕСА_1 , проживає за адресою: АДРЕСА_2 , - 
у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.1 ст.362, ч.3 ст.362 КК України, - 
за участю прокурора       ОСОБА_4 ,
захисника       адвоката ОСОБА_5 (дистанційно),
обвинуваченої       ОСОБА_3 , -

В С Т А Н О В И В :

Обвинувачена ОСОБА_3 на підставі наказу Філії «Дніпропетровського обласного управління АТ «Ощадбанк» № 2547/К від 24.12.2012 була призначена на посаду старшого контролера-касира та наказом №760-к від 23.03.2018 переведена на посаду старшого контролера-касира служби касових операцій ТВБВ III типу №10003/0526 територіального відокремленого безбалансового відділення (далі-ТВБВ) III типу №10003/0526 філії «Дніпропетровського обласного управління АТ «Ощадбанк», розташованого за адресою: вул. Грушевського буд. 7, с-ще Межова, Синельниківського району, Дніпропетровської області.
Згідно посадової інструкції, затвердженої 01.10.2024 року заступником голови правління, відповідального за роздрібний бізнес АТ «Ощадбанк» (ознайомлена з інструкцією під особистий підпис), як старший контролер-касир:
- має доступ до інформації з обмеженим доступом, в тому числі інформації, що становлять банківську та/або комерційну таємницю (п.1.3);
- у своїй роботі керується чинним законодавством України (в т.ч. Указами Президента України, постановами Кабінету Міністрів України), нормативно-правовими актами Національного банку України (далі НБУ), Статутом Банку, внутрішніми нормативними документами Банку, Положенням про ТВБВ, Положенням про службу касових операцій, а також наказами, розпорядженнями, дорученнями і вказівками керівництва Управління, Банку та цієї посадовою інструкцією (п.1.4).
Відповідно до розділу II зазначеної посадової інструкції, до обов`язків та завдань старшого контролера-касира входить:
- забезпечення своєчасного формування та передачі документів за операціями ТВБВ (п. 2.3);
-здійснює операції з приймання/видачі готівки та цінностей до/із сховища цінностей, передбачені діючими нормативними документами (п. 2.8); здійснює касові операції з платіжними картками (п.2.25); здійснює видачі банківських платіжних карток і ШН - конвертів для фізичних та юридичних осіб (п. 2.26);
-забезпечує виконання банківських та інших операцій відповідно до вимог чинного законодавства, нормативно-правових актів НБУ та внутрішніх документів Банку, дотримання технології здійснення операцій (п. 2.34);
-здійснює заходи з належної перевірки клієнтів/представників клієнтів (в т.ч. клієнтів, що здійснюють разові фінансові операції без відкриття рахунку на значну суму) (п. 2.35);
-та інші.
Відповідно до постанови Кабінету Міністрів України від 05.11.2014 № 637 "Про здійснення соціальних виплат внутрішньо переміщеним особам" фізична ідентифікація внутрішньо переміщеної особи, яка одержує пенсію через поточний рахунок в установі акціонерного товариства «Державний ощадний банк України», проводиться акціонерним товариством «Державний ощадний банк України» кожні шість місяців з дня відкриття рахунка або з дня проведення попередньої фізичної ідентифікації.
Способами фізичної ідентифікації внутрішньо переміщених осіб, які одержують пенсію через поточний рахунок в установах акціонерного товариства «Державний ощадний банк України», є ідентифікація одержувачів пенсій в установах акціонерного товариства «Державний ощадний банк України».
У відповідності до вимог п.3.8.3 розділу 3 «Видача картки та Пін-коду Держателю» Порядку емісії та обслуговування платіжних карток в установах АТ «Ощадбанк», затвердженого Постановою Правління АТ «Ощадбанк» № 990 від 13.11.2015 року (далі - Порядок №990): видача платіжних карток та конвертів з ШН - кодами може відбуватися:в установі банку за особистим звернення клієнтів, за межами установи банку. Видача платіжної картки та ШН-коду держателю в установах банку здійснюється двома різними працівниками (відповідальним за видачу платіжних карток та за видачу ШН-конвертів). При одержанні картки держатель зобов`язаний поставити свій особистий підпис (кульковою ручкою) на розписці про отримання платіжної картки та ШН-конверта та на зворотній стороні картки на смузі для підпису.
У відповідності до вимог п.3.11.3 розділу 3 «Видача картки та Пін-коду Держателю» Порядку №990: для випуску додаткової картки на своє ім`я клієнт (власник рахунку) повинен подати до установи банку заяву про випуск додаткової картки або здійснити замовлення додаткової картки в системі WEB-банкінг «Ощад- 24/7», згідно з інструкцією користувача.
У відповідності до вимог п.5.1.2 розділу 5 «Перевипуск платіжних карток на новий строк» Порядку № 990: держатель платіжної картки (який не є власником рахунку) може ініціювати перевипуск платіжної картки на новий строк виключно на підставі довіреності на розпорядження рахунком, посвідченої нотаріально, або довіреності оформленої в установі банку. Довірена особа (на підставі нотаріально посвідченої довіреності на право розпорядження рахунком, що містить відповідне повноваження) може ініціювати перевипуск основної платіжної картки на ім`я клієнта на новий строк, виключно шляхом заповнення та надання заяви про перевипуск платіжної картки до установи банку, в якій обслуговується рахунок клієнта.
У відповідності до вимог п.5.1.3 розділу 5 «Перевипуск платіжних карток на новий строк» Порядку № 990: клієнт може ініціювати перевипуск платіжних карток на новий строк наступним чином:
-шляхом надання заяви до установи банку, в якому обслуговується рахунок клієнта;
-шляхом надання заяви до будь-якої іншої установи банку , якщо клієнт не має змоги звернутись в установу банку , де відкрито рахунок;
-шляхом телефонного звернення до контакт-центру банку;
-за допомогою системи WEB-банкінг «Ощад-24/7», Mobile-банкінг «Ощад- 24/7» (у разі технічної реалізації), тощо.
У відповідності до вимог п. 5.1.5 розділу 5 «Перевипуск платіжних карток на новий строк» Порядку № 990: при перевипуску Платіжної картки на новий строк, шляхом надання заяви до установи ранку в межах РУ, в якому обслуговується рахунок клієнта:
- відповідальний працівник фронт-офісу приймає від клієнта заяву та здійснює ідентифікацію клієнта;
-перевіряє правильність заповнення заяви та ставить свій ШБ та підпис на заяві клієнта в полі відмітки банку;
-здійснює перевипуск картки в CRM - системі відповідно до інструкції користувача.
У відповідності до вимог п.5.1.13 розділу 5 «Перевипуск платіжних карток на новий строк» Порядку № 990: платіжна картка, строк дії якої закінчився, повертається держателем до банку. При цьому відповідальний працівник фронт-офісу розрізає отриману платіжну картку в порядку, визначеному в п.3.9 цього Порядку. Держатель підписує розписку про повернення платіжної картки.
У відповідності до вимог п.5.1.14 розділу 5 «Перевипуск платіжних карток на новий строк» Порядку № 990: перед видачею держателю платіжної картки, що була випущена на новий строк, та ПІН-конверту до неї (за наявності), відповідальний працівник фронт-офісу установи, де відкрито рахунок, звіряє паспортні дані с держателя з даними, внесеними до CRM системи.
Натомість, в ході досудового розслідування встановлено, 10 березня 2025 року у  старшого контролера-касира ТВБВ ІІІ типу №10003/0526 філії «Дніпропетровського обласного управління AT «Ощадбанк», розташованого за » адресою вул.Грушевського буд.7, с-ща.Межова, Синельниківського району, Дніпропетровської області обвинуваченої ОСОБА_3 виник злочинний умисел спрямований на несанкціоновані зміни інформації, яка оброблюється в автоматизованій банківській системі AT «Ощадбанк» «CardManagement», в частині перевипуску банківської карточки належної свідкові ОСОБА_6 , а саме у здійсненні відмітки про отримання даної банківської картки з метою отримання її пластикового носія.
Реалізуючи свій злочинний умисел, 10.03.2025 року о 13.08 год. обвинувачена ОСОБА_3 - старший контролер-касир ТВБВ III типу №10003/0526 філії «Дніпропетровського обласного управління АТ «Ощадбанк», розташованого за адресою: вул.Грушевського буд. 7, с-ща.Межова, Синельниківського району, Дніпропетровської області, знаходячись на своєму робочому місці, за вказаною адресою, всупереч вимогам своєї посадової інструкції, Порядку емісії та обслуговування платіжних карток в установах АТ «Ощадбанк», затвердженого постановою правління АТ «Ощадбанк» від 13.11.2015 №990 зі змінами (далі - Порядок №990) в частині того, що видача Платіжних карток відбувається в установі Банку за особистим зверненням Клієнтів, при одержанні Картки Держатель зобов`язаний поставити свій особистий підпис на Розписці про отримання платіжної картки (Додаток 5) (пп. 3.8.3); видачі платіжних карток не Держателю та встановлення ШН-коду не держателем (пп. 3.8.5); вимоги Програми належної перевірки клієнтів АТ «Ощадбанк» затвердженої постановою правління АТ «Ощадбанк» від 28.12.2020 №877, зі змінами та доповненнями (далі - Програма НПК №877) в частині не здійснення верифікації клієнта (представника клієнта), працівником Банку не підтверджено (перевірено) відповідність ідентифікаційних даних особи клієнта (представника клієнта) відомостям, зазначеним в отриманих від нього офіційних документах, а також відповідність оформлення офіційних документів вимогам законодавства України та перевіряє їх чинність (дійсність) (п.6.8); не здійснення документування факту особистої присутності фізичної особи під час здійснення верифікації (п. 6.14.), маючи умисел на несанкціоновану зміну інформації, яка оброблюється в автоматизованій банківській системі АТ "Ощадбанк", доступ до якої відповідно до п.1.3 своєї посадової інструкції мала обвинувачена ОСОБА_3 , не маючи ніяких законних підстав, несанкціоновано, без проведення ідентифікації клієнтів, шляхом внесення інформації до системи емісії та обслуговування платіжних карток «CardManagement», без відома власника рахунку, у його відсутність, здійснила відмітку про отримання банківської платіжної картки № НОМЕР_1 на ім`я свідка ОСОБА_6 (РНОКПП НОМЕР_2 ), що спричинило несанкціоноване внесення змін до автоматизованої банківської системи АТ "Ощадбанк".
Крім того, 31.03.2025 року о 13.45 год. обвинувачена ОСОБА_3 , знаходячись на своєму вищевказаному робочому місці, за вищевказаною вказаною адресою, всупереч вимогам посадової інструкції, вимогам п. 3.8.3, 3.11.3 розділу 3 (Видача картки та Пін-коду Держателю), п. п. 5.1.2, 5.1.3, 5.1.5, 5.1.13, 5.1.14 розділу 5 (Перевипуск платіжних карток на новий строк) Порядку № 990, маючи умисел на повторну несанкціоновану зміну інформації, яка оброблюється в автоматизованій банківській системі АТ "Ощадбанк", доступ до якої відповідно до п.1.3 своєї посадової інструкції мала обвинувачена ОСОБА_3 , не маючи ніяких законних підстав, несанкціоновано, без проведення ідентифікації клієнтів, шляхом замовлення та внесення інформації до системи емісії та обслуговування платіжних карток «CardManagement», без відома власника рахунку, у його відсутність, повторно здійснила перевипуск банківської платіжної картки № НОМЕР_3 на ім`я свідка ОСОБА_7 (РНОКПП НОМЕР_4 ), що спричинило несанкціоноване внесення змін до автоматизованої банківської системи АТ «Ощадбанк».

Дії обвинуваченої ОСОБА_3 кваліфіковані:
- за ч.1 ст.362 КК України, як несанкціоновані зміні інформації, яка оброблюється в електронно-обчислювальних машинах (комп`ютерах), автоматизованих системах, вчиненій особою, яка має право доступу до неї – за епізодом від 10.03.2025 року про отримання банківської платіжної картки № НОМЕР_1 на ім`я свідка ОСОБА_6 ;
- за ч.3 ст.362 КК України, як несанкціоновані зміні інформації, яка оброблюється в електронно-обчислювальних машинах (комп`ютерах), автоматизованих системах, вчиненій повторно особою, яка має право доступу до неї – за епізодом від 31.03.2025 року про отримання банківської платіжної картки5167803315287040 на ім`я свідка ОСОБА_7 .

25.03.2026 року між прокурором Межівського відділу Шахтарської окружної прокуратури Дніпропетровської області ОСОБА_4 та обвинуваченою у цьому провадженні ОСОБА_3 в присутності захисника – адвоката ОСОБА_5 , була укладена угода про визнання винуватості у відповідності до вимог ст.ст. 468-470, 472, 473 КПК України, яка була надана в підготовче судове засідання.
Згідно даної угоди обвинувачена ОСОБА_3 визнала свою винуватість в повному обсязі у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.1 ст.362, ч.3 ст.362 КК України.
Сторони погодилися на призначення покарання обвинуваченій за ч.1 ст.362 КК України у вигляді виправних робіт строком на 1 (один) рік, за ч.3 ст.362 КК України у вигляді позбавлення волі строком на 3 (три) роки, з позбавленням права обіймати посади, пов`язані з наданням банківських послуг строком на 2 (два) роки. У відповідності до ч.1 ст.70 КК України, за сукупністю кримінальних правопорушень, шляхом поглинання менш суворого покарання більш суворим, сторони домовились остаточно призначити покарання обвинуваченій  ОСОБА_3  у вигляді позбавлення волі строком на 3 (три) роки, з позбавленням права обіймати посади, пов`язані з наданням банківських послуг строком на 2 (два) роки, із звільненням від відбування покарання з випробуванням на підставі ст.75 КК України та покладанням на неї обов`язків, передбачених ст.76 КК України. 
У підготовчому судовому засіданні обвинувачена ОСОБА_3 повністю визнала свою вину у скоєнні кримінальних правопорушень, що їй інкриміновані, у вчиненому щиро розкаялась. Їй цілком зрозумілі її права, передбачені ч.4 ст.474 КПК України, а також те, що внаслідок укладення та затвердження угоди про визнання винуватості вона буде обмежена в праві оскарження вироку згідно із положеннями ст.ст.394, 424 КПК України. Вона повністю розуміє характер обвинувачення, щодо якого визнає себе винною, а також вид покарання, яке буде застосовано до неї в разі затвердження угоди судом. Угоду щодо визнання винуватості з прокурором вона уклала добровільно, без насильства, примусу чи погроз та без впливу будь-яких обставин, необумовлених в угоді. Просила суд затвердити укладену між нею та прокурором угоду про визнання винуватості.
Прокурор просив затвердити укладену з обвинуваченою угоду про визнання винуватості та ухвалити обвинувальний вирок щодо ОСОБА_3 з призначенням їй покарання узгодженого сторонами в угоді.
Захисник також наполягав на затвердженні укладеної між прокурором та обвинуваченою угоди про визнання винуватості, оскільки укладений акт відповідає діючому кримінальному та кримінально-процесуальному законодавству.
Представник потерпілого ОСОБА_8 надав письмову заяву прокурору, в якій підтвердив свою згоду, викладену в письмовій формі, щодо можливості затвердження угоди про визнання винуватості, укладеної між прокурором та підозрюваною.
Представник потерпілого ОСОБА_9 надав письмову заяву про розгляд кримінального провадження за його відсутності, угоду про визнання винуватості підтримує.

Розглядаючи питання про затвердження угоди про визнання винуватості, суд виходить з наступного.
Відповідно до п.2 ч.1 ст.468 КПК України, у кримінальному провадженні може бути укладена угода між прокурором та підозрюваним чи обвинуваченим про визнання винуватості.
Частина 4 статті 469 КПК України передбачає, що угода про визнання винуватості між прокурором та підозрюваним чи обвинуваченим може бути укладена, зокрема, у провадженні щодо кримінальних проступків, нетяжких злочинів, тяжких злочинів, внаслідок яких шкода завдана лише державним чи суспільним інтересам. Укладення угоди про визнання винуватості у кримінальному провадженні щодо кримінальних правопорушень, внаслідок яких шкода завдана правам та інтересам окремих осіб, у яких беруть участь потерпілий або потерпілі, не допускається, крім випадків надання всіма потерпілими письмової згоди прокурору на укладення ними угоди.
В підготовчому судовому засіданні встановлено, що ОСОБА_3 обвинувачується у вчиненні кримінальних правопорушень, віднесення одного з них, передбаченого ч.1 ст.362 КК України, до категорії нетяжких злочинів, іншого за ч.3 ст.362 КК України - до категорії тяжких злочинів. Представник потерпілого ОСОБА_8 надав письмову згоду прокурору на укладення угоди. 
При цьому судом з`ясовано, що усі сторони кримінального провадження, зокрема і обвинувачена ОСОБА_3 розуміють, що відповідно до ст.473 КПК України наслідком укладання та затвердження зазначеної угоди для прокурора, обвинуваченої є обмеження права на оскарження вироку згідно з положеннями ст.ст.394 та 424 КПК України, а для обвинуваченої - також її відмова від здійснення прав, передбачених абзацами 1 та 4 пункту 1 частини 4 ст.474 КПК України.
Також судом з`ясовано, що обвинувачена ОСОБА_3 розуміє, що у разі невиконання угоди про визнання винуватості відповідно до ст.476 КПК України прокурор має право упродовж строків давності притягнення до кримінальної відповідальності звернутися до суду з клопотанням про скасування вироку та судового розгляду кримінального провадження в загальному порядку, та що умисне невиконання угоди є підставою для притягнення його до кримінальної відповідальності за ст.389-1 КК України.
Суд переконався, що укладення угоди сторонами є добровільним, тобто не є наслідком застосування насильства, примусу, погроз або наслідком обіцянок чи дій будь-яких інших обставин, ніж ті, що передбачені в угоді.
Також судом встановлено, що умови даної угоди відповідають вимогам Кримінального процесуального Кодексу України та Кримінального Кодексу України.
Виходячи із викладеного, суд дійшов висновку про можливість затвердження угоди про визнання винуватості від 25.03.2026 року, яка укладена між прокурором Межівського відділу Шахтарської окружної прокуратури Дніпропетровської області ОСОБА_4 , обвинуваченою у цьому провадженні ОСОБА_3 в присутності захисника – адвоката ОСОБА_5 , і призначення обвинуваченій ОСОБА_3 узгодженого сторонами покарання за ч.1 ст.362 КК України у вигляді виправних робіт строком на 1 (один) рік, за ч.3 ст.362 КК України у вигляді позбавлення волі строком на 3 (три) роки, з позбавленням права обіймати посади, пов`язані з наданням банківських послуг строком на 2 (два) роки. У відповідності до ч.1 ст.70 КК України, за сукупністю кримінальних правопорушень, шляхом поглинання менш суворого покарання більш суворим, сторони домовились остаточно призначити покарання обвинуваченій  ОСОБА_3  у вигляді позбавлення волі строком на 3 (три) роки, з позбавленням права обіймати посади, пов`язані з наданням банківських послуг строком на 2 (два) роки, із звільненням від відбування покарання з випробуванням на підставі ст.75 КК України та покладанням на неї обов`язків, передбачених ст.76 КК України. 

Як вбачається із даних реєстру матеріалів досудового розслідування запобіжний захід відносно обвинуваченої ОСОБА_3 не обирався.

Під час проведення досудового розслідування проводились судова комп`ютерно-технічна експертиза вартістю 3565,60 гривень. Зазначені витрати у відповідності вимог ст.122 КПК України відносяться до процесуальних витрат.
Оскільки судом встановлено, що обвинувачена ОСОБА_3 винувата у вчиненні інкримінованого злочину за описаних у вироку обставин, то суд вважає за необхідне стягнути з обвинуваченої на користь держави вартість проведеної експертизи у розмірі 3565.60 гривень. 

Речові докази відсутні.

Цивільний позов в межах кримінального провадження не заявлений.

Керуючись ст.ст. 373, 374, 475, 615 КПК України, суд -

У Х В А Л И В :

Затвердити угоду про визнання винуватості, укладену 25 березня 2026 року між прокурором Межівського відділу Шахтарської окружної прокуратури Дніпропетровської області ОСОБА_4 , та обвинуваченою у цьому провадженні, ОСОБА_3 , в присутності захисника - адвоката ОСОБА_5 , у кримінальному провадженні, що внесене в ЄРДР за №42025042130000008 від 10 квітня 2025 року, за обвинуваченням ОСОБА_3 у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.1 ст.362, ч.3 ст.362 КК України.

Визнати  ОСОБА_3  винуватою у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.1 ст.362, ч.3 ст.362 та призначити узгоджене сторонами покарання:
- за ч.1 ст.362 КК України у виді виправних робіт на строк 1 (один) рік;
- за ч.3 ст.362 КК України у виді позбавлення волі на строк 3 (три) роки, з позбавленням права обіймати посади, пов`язані з наданням банківських послуг на строк 2 (два) роки.

На підставі ч.1 ст.70 КК України за сукупністю кримінальних правопорушень шляхом поглинення менш суворого покарання більш суворим, призначити  ОСОБА_3  узгоджене остаточне покарання у виді позбавлення волі на строк 3 (три) роки, з позбавленням права обіймати посади, пов`язані з наданням банківських послуг на строк 2 (два) роки.

На підставі ст.75 КК України звільнити  ОСОБА_3  від відбування основного покарання у виді позбавлення волі з випробуванням з іспитовим строком на 1 (один) рік, поклавши на неї обов`язки, передбачені п.1, 2 ч.1 ст. 76 КК України: періодично з`являтись для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації; повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи або навчання.

Стягнути з  ОСОБА_3  на користь держави вартість проведеної експертизи у розмірі 3565,60 гривень.

Іспитовий строк відраховувати з моменту проголошення вироку, тобто з 23.04.2026 року.

Роз`яснити  ОСОБА_3 , що умисне невиконання угоди є підставою для притягнення до кримінальної відповідальності, встановленої законом.

Вирок може бути оскаржено до Дніпровського апеляційного суду через Павлоградський міськрайонний суд Дніпропетровської області протягом тридцяти діб з дня його проголошення з підстав, передбачених ч.4 ст.394 КПК України, а саме:
- обвинуваченою, її захисником, законним представником - виключно з підстав: призначення судом покарання, суворішого, ніж узгоджене сторонами угоди; ухвалення вироку без її згоди на призначення покарання; невиконання судом вимог, встановлених ч.4, ч.6, ч.7 ст.474 КПК України, у тому числі нероз`яснення їй наслідків укладення угоди;
- прокурором - виключно з підстав: призначення судом покарання, менш суворішого, ніж узгоджене сторонами угоди; затвердження угоди у кримінальному провадженні, в якому згідно ч.4 ст.469 КПК України угода не може бути укладена.
Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.
Учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку. Копію вироку негайно після його проголошення вручити обвинуваченій та прокурору.

Суддя         ОСОБА_1