УКРАЇНА 
Житомирський апеляційний суд 

Справа №930/2154/25 Головуючий у 1-й інст. Семенюк А.С. 
Категорія 70 Доповідач Павицька Т. М. 

ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

06 квітня 2026 року Житомирський апеляційний суд в складі:

головуючого  Павицької Т.М.,
суддів   Борисюка Р.М., Коломієць О.С., 
розглянув у спрощеному письмовому провадженні без виклику сторін в м. Житомирі цивільну справу №930/2154/25 за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про зміну способу стягнення та розміру аліментів, за апеляційною скаргою ОСОБА_1 на рішення Хорошівського районного суду Житомирської області від 02 лютого 2026 року, ухвалене під головуванням судді Семенюка А.С. в селищі Хорошів Житомирської області, 

в с т а н о в и в :

У вересні 2025 року ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом, у якому просив змінити спосіб стягнення та розмір аліментів, встановлених судовим наказом Володарсько-Волинського районного суду Житомирської області від 19 квітня 2023 року у справі №276/484/23, шляхом зменшення їх розміру з 1/4 частини від заробітку (доходу) до 50% прожиткового мінімуму на дитину відповідного віку до досягнення дитиною повноліття.
В обґрунтування позову зазначав, що судовим наказом Володарсько-Волинського районного суду Житомирської області від 19.04.2023 з нього утримуються аліменти на користь ОСОБА_2 на утримання дитини ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 в розмірі 1/4 частини від усіх видів заробітку (доходу) платника аліментів, але не менше 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Стверджує, що на даний час він не в змозі платити аліменти у визначеному судом розмірі, оскільки внаслідок поранення, отриманого під час захисту Батьківщини, йому встановлено І групу інвалідності, і він звільнений з військової служби. Вказує, що його дохід складається лише з пенсії, при цьому він потребує постійного дороговартісного лікування. Зазначає, що він сплачує на доньку аліменти в розмірі 1/4, що складає орієнтовно 3867,62 грн. Звертає увагу на те, що ним також сплачуються аліменти на утримання сина ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 в розмірі 3867,62 грн. Відтак, він сплачує аліменти на двох дітей в розмірі 7735,24 грн. Також зазначає, що в нього на утриманні є ще третя дитина ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_3 . Враховуючи вищевикладене просив задовольнити позов в повному обсязі.
Рішенням Хорошівського районного суду Житомирської області від 02 лютого 2026 року у задоволенні позову ОСОБА_1 відмовлено.
Не погоджуючись із рішенням суду першої інстанції ОСОБА_1 подав апеляційну скаргу, у якій просить його скасувати та ухвалити нове судове рішення про задоволення позову.
На обґрунтування доводів апеляційної скарги зазначає, що оскаржуване рішення є незаконним, необґрунтованим та таким, що ухвалене із неправильним застосуванням норм матеріального права та порушенням норм процесуального права. Вказує, що постійне лікування та реабілітація, яке він проходить пов`язане безпосередньо із проходженням військової служби та захистом Батьківщини. У зв`язку з проходженням лікування він не змозі нормально працювати та влаштуватися на роботу. Зазначає, що окрім пенсії інших доходів він не має. Звертає увагу на те, що він платить аліменти на двох дітей, а також має на утриманні ще одну дитину. Вказує, що його матеріальний стан значно погіршився, що не дозволяє йому сплачувати аліменти у визначеному судом розмірі. Враховуючи вищевикладене просить скасувати рішення Хорошівського районного суду Житомирської області від 02 лютого 2026 року та ухвалити нове судове рішення про задоволення позову.
Справа розглядається за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи в порядку ч. 1 ст. 369 ЦПК України.
Перевіривши законність та обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів апеляційної скарги, апеляційний суд вважає, що апеляційна скарга підлягає частковому задоволенню з наступних підстав.
Як вбачається з матеріалів справи та встановлено судом першої інстанції, що сторони по справі є батьками ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 .
Судовим наказом Володарсько-Волинського районного суду Житомирської області від 19 квітня 2023 року у справі №276/484/23 з ОСОБА_1 стягуються аліменти на користь ОСОБА_2 на утримання доньки ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 в розмірі 1/4 частини всіх видів заробітку (доходу), але не менше 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку.
Відповідно до виконавчого листа №276/1308/14-ц, виданого 22.10.2014 Володарсько-Волинським районним судом Житомирської області, з ОСОБА_1 також стягуються аліменти на користь ОСОБА_6 на утримання сина ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 у розмірі 1/4 частини всіх видів заробітку щомісячно.
ОСОБА_1 також є батьком ОСОБА_5 , яка народилася ІНФОРМАЦІЯ_4 . Вказане підтверджується копією свідоцтва про народження серії НОМЕР_1 , виданим повторно 20 січня 2024 року Немирівським районним відділом ДРАЦС (актовий запис №173 від 27 липня 2018 року).
18 серпня 2023 року ОСОБА_1 зареєстрував шлюб із ОСОБА_7 , про що складено актовий запис №142, що підтверджується копією свідоцтвом про шлюб серії НОМЕР_2 .
28 липня 2022 року під час захисту Батьківщини (поблизу н.п. Гончарівське Чернігівської обл.) ОСОБА_1 отримав тяжке поранення, пов`язане із захистом Батьківщини (мінно-вибухова травма, відкрита ЧМТ, переломи тощо), що підтверджується довідкою про обставини травми №45 від 28.08.2022, виданою в/ч НОМЕР_3 та випискою із медичної карти стаціонарного хворого №391.
ОСОБА_1 встановлено І групу інвалідності (підгрупа Б) з 01.11.2023 безстроково. Причина інвалідності: поранення, пов`язане із захистом Батьківщини. Позивач потребує сторонньої допомоги. Вказане підтверджується довідкою до акта огляду МСЕК серії 12 ААГ №674449 та посвідченням особи з інвалідністю внаслідок війни серії НОМЕР_4 , виданим 06.11.2023.
Згідно зі Свідоцтвом про хворобу №2025-0320-1225 від 20.03.2025 та довідкою ВЛК від 20.03.2025, ОСОБА_1 визнано непридатним до військової служби.
Згідно з консультаційними висновками (зокрема, кабінету лікування болю від 05.09.2024 та виписки №391), ОСОБА_1 потребує медикаментозного лікування (габапентин, карбамазепін, трамадол тощо).
Відповідно до довідки Пенсійного фонду України (Вінницька область) від 15.08.2025 вих. №669/0200-0216-07, ОСОБА_1 отримує пенсію по інвалідності. Розмір виплат за період з лютого по липень 2025 року становив від 11 589,08 грн до 11 957,02 грн щомісячно. Загальна сума отриманого доходу за вказані 6 місяців становить 71 374,18 грн.
Відмовляючи у задоволенні позову суд першої інстанції виходив з того, що факт інвалідності І групи є беззаперечним, однак, наявність інвалідності сама по собі не звільняє батька від обов`язку утримувати дитину. З наданої довідки про доходи вбачається, що позивач отримує пенсію у розмірі близько 12 000 грн щомісяця, стягнення 1/4 частини від цієї суми (орієнтовно 3000 грн) не ставить позивача у скрутне становище, яке б унеможливлювало його існування, і водночас забезпечує дитині рівень утримання, наближений до достатнього. Посилання позивача на необхідність дороговартісного лікування не підтверджено належними та допустимими доказами. Наявність на утриманні інших дітей (сина ОСОБА_8 та доньки ОСОБА_9 ) також не є безумовною підставою для зменшення розміру аліментів на утримання доньки ОСОБА_10 , при цьому суд звернув увагу на те, що донька ОСОБА_9 народилася у 2018 році, а обов`язок утримувати сина ОСОБА_8 виник ще у 2014 році, тобто ці обставини існували на момент видачі судового наказу у 2023 році. 
Перевіряючи законність оскаржуваного рішення, колегія суддів враховує наступне.
Щодо позовних вимог в частині зміни способу стягнення аліментів.
Статтею 51 Конституції України та ст. 180 Сімейного кодексу України (далі -СК України) передбачено, що батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття.
Стягнення аліментів на утримання дитини є одним із способів захисту інтересів дитини, забезпечення одержання нею коштів, необхідних для її життєдіяльності.
Відповідно до ст. 8 Закону України «Про охорону дитинства» кожна дитина має право на рівень життя, достатній для її фізичного, інтелектуального, морального, культурного, духовного і соціального розвитку. Батьки або особи, які їх замінюють, несуть відповідальність за створення умов, необхідних для всебічного розвитку дитини, відповідно до законів України.
Згідно зі ст. 141 СК України мати, батько мають рівні права та обов`язки щодо дитини, незалежно від того, чи перебували вони у шлюбі між собою. Розірвання шлюбу між батьками, проживання їх окремо від дитини не впливає на обсяг їхніх прав і не звільняє від обов`язків щодо дитини.
Згідно з ч. 2 ст. 150 СК України батьки зобов`язані піклуватись про здоров`я дитини, її фізичний, духовний та моральний розвиток.
За змістом статті 180 СК України батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття.
За відсутності домовленості між батьками про сплату аліментів на дитину той із них, з ким вона проживає, вправі звернутися до суду з відповідним позовом.
Відповідно до статті 182 СК України при визначенні розміру аліментів суд враховує: стан здоров`я та матеріальне становище дитини; стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів; наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; наявність рухомого та нерухомого майна, грошових коштів; доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів; інші обставини, що мають істотне значення.
Розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини.
Мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку.
Відповідно до положень статей 183, 184 СК України суд за заявою одержувача може визначити розмір аліментів у вигляді частки від заробітку (доходу) матері, батька дитини або у твердій грошовій сумі.
Таким чином, підстави визначення розміру аліментів у частках від заробітку (доходу) або у твердій сумі визначаються з урахуванням як положень статті 182 СК України, так і положень статей 183, 184 СК України.
Згідно з ч. 3 ст. 181 СК України за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина.
Спосіб стягнення аліментів, визначений рішенням суду, змінюється за рішенням суду за позовом одержувача аліментів.
У зазначеній нормі права законодавець розширив можливості того з батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина (отримувача аліментів) щодо вибору способу стягнення аліментів.
Аналізуючи вищевказані правові норми законодавства можна дійти висновку, що стягувачу аліментів надано виняткове право вибору та ініціювання подальшої зміни в судовому порядку способу стягнення аліментів (в частці від доходу платника або в твердій грошовій сумі). Закон не встановлює обов`язку доведення мотивів, на підставі яких позивач бажає скористатися такою можливістю, а тому платник аліментів позбавлений можливості впливати на обрання способу стягнення аліментів, однак може звернутися до суду з позовом про зменшення їх розміру.
До аналогічного висновку дійшов й Верховний суд України у постанові від 05 лютого 2014 року по цивільній справі №6-143цс13, зазначивши, що зміна розміру аліментів може мати під собою зміну способу їх присудження (зміна розміру аліментів, стягнутих за рішенням суду у частці від заробітку (доходу) матері, батька дитини на розмір аліментів, визначений у певній твердій грошовій сумі та навпаки). Право вимагати зміни розміру аліментів шляхом зміни способу присудження аліментів не може заперечуватися, адже можливість вибору способу присудження аліментів з огляду на мінливість життєвих обставин, зазначених ст. ст. 182-184 СК України, не може обмежуватися разовим її здійсненням.
Аналогічна правова позиція викладена в постанові Верховного Суду від 24 лютого 2020 у справі № 539/3532/18. 
Як вбачається з матеріалів справи ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом про зміну способу стягнення та розміру аліментів.
Разом з тим, право платника аліментів змінювати спосіб стягнення аліментів, визначений рішенням суду, законодавством не передбачено. Позовні вимоги про зміну розміру аліментів, визначених рішенням суду, шляхом зміни способу їх стягнення можуть бути пред`явлені тільки одержувачем аліментів, а тому позовні вимоги у вказаній частині не підлягають задоволенню.
Щодо зміни розміру аліментів.
Відповідно до ст. 192 СК України розмір аліментів, визначений за рішенням суду або домовленістю між батьками, може бути згодом зменшено або збільшено за рішенням суду за позовом платника або одержувача аліментів у разі зміни матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоров`я когось із них та в інших випадках, передбачених цим Кодексом.
У статті 192 СК України наведено перелік обставин, за яких суд може винести рішення, зокрема, про збільшення (зменшення) розміру аліментів. Такими обставинами є: зміна матеріального стану, зміна сімейного стану, погіршення або поліпшення здоров`я як особи, з якої стягуються аліменти, так і особи, на чию користь вони стягуються, та в інших випадках, передбачених цим Кодексом. Тому, виходячи з вимог чинного законодавства, вказані обставини повинні бути суттєвими і відігравати значну роль у житті заявника, платника аліментів та доведеними при розгляді спору про зменшення або збільшення розміру аліментів, встановлених рішенням суду.
Із зазначених норм закону також випливає, що зміна розміру аліментів, визначеного рішенням суду, є правом суду, а не його обов`язком, та може бути застосовано при наявності відповідних обставин для цього.
При розгляді справ зазначеної категорії до предмета доказування відносяться обставин, які свідчать про існування змін, що відбулись в матеріальному чи сімейному становищі платника аліментів, і що саме такі зміни вплинули на його здатність сплачувати аліменти в присудженому судовим рішенням розмірі.
Згідно з пунктом 23 постанови Пленуму Верховного Суду України №3 від 15 травня 2006 року «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справи щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів» розмір аліментів, визначений судовим рішенням або за домовленістю між батьками, суд може змінити за позовом платника або одержувача аліментів у зв`язку зі зміною матеріального чи сімейного стану, погіршення чи поліпшення здоров`я когось із них.
У постанові Верховного Суду України від 05 лютого 2014 року у справі №6-143цс13 зроблено висновок, що розмір аліментів, визначений рішенням суду, не вважається незмінним. Отже, у зв`язку із значним покращенням матеріального становища платника аліментів матір дитини може подати до суду заяву про збільшення розміру аліментів. Значне погіршення матеріального становища батька може бути підставою для його вимоги про зменшення розміру аліментів.
При розгляді позовів, заявлених із зазначених підстав, застосуванню підлягає не тільки ст. 192 СК України, але й низка інших норм, присвячених обов`язку батьків утримувати своїх дітей (ст. 182 «Обставини, які враховуються судом при визначенні розміру аліментів», ст. 183 «Визначення розміру аліментів у частці від заробітку (доходу) матері, батька дитини», ст. 184 «Визначення розміру аліментів у твердій грошовій сумі»).
З аналізу зазначених правових норм також вбачається, що при вирішенні питання про зменшення розміру аліментів необхідно з`ясовувати чи змінилося матеріальне становище, сімейний стан та стан здоров`я сторін, і що ця зміна впливає на змогу сплачувати аліменти у вже визначеному розмірі. Особа, яка сплачує аліменти - платник аліментів, вправі звернутися до суду з позовом про зменшення розміру аліментів на дитину у тих випадках, коли погіршилося його матеріальне становище, сімейний стан чи стан його здоров`я або ж покращилося матеріальне становище, сімейний стан чи стан здоров`я одержувача аліментів.
При цьому, суд, з урахуванням встановлених обставин і сукупності належних та допустимих доказів, при наявності підстав щодо неможливості сплачувати аліменти у вже визначеному розмірі, може вирішити питання щодо зменшення розміру аліментів.
Відповідно до ст. ст. 12, 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.
Звертаючись до суду з позовом про зміну розміру аліментів ОСОБА_1 посилався на те, що у нього змінився як матеріальний стан, оскільки з нього стягуються аліменти за двома виконавчими провадженнями, йому встановлену І групу інвалідності, так і змінився сімейний стан, оскільки в нього на утриманні знаходиться ще одна дитина. 
Статтею 192 СК України передбачено можливість зміни раніше встановленого розміру аліментів за наявності доведених у судовому порядку підстав, а саме: зміни матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоров`я когось із них та в інших випадках, передбачених цим Кодексом.
Аналіз наведеної норми права свідчить про те, що підставами зміни розміру аліментів є як зміна матеріального, так і зміна сімейного стану як самостійна підстава для зменшення або збільшення розміру аліментів. При цьому такі положення закону не виключають одночасне настання обох підстав для зміни розміру аліментів: і зміни сімейного, і зміни матеріального стану. Однак, зміна сімейного стану є самостійною, не залежною від зміни матеріального стану підставою для зміни розміру аліментів. Подібний правовий висновок викладено у постановах Верховного Суду від 14.12.2022 у справі №727/1599/22, від 10.10.2023 у справі №682/2454/22, від 27.11.2024 у справі №613/1404/23.
У даній справі встановлено, що судовим наказом Володарсько-Волинського районного суду Житомирської області від 19 квітня 2023 року у справі №276/484/23 з ОСОБА_1 стягуються аліменти на користь ОСОБА_2 на утримання доньки ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 в розмірі 1/4 частини всіх видів заробітку (доходу), але не менше 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку.
Також, відповідно до виконавчого листа №276/1308/14-ц, виданого 22.10.2014 Володарсько-Волинським районним судом Житомирської області, з ОСОБА_1 стягуються аліменти на користь ОСОБА_6 на утримання сина ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 у розмірі 1/4 частини всіх видів заробітку щомісячно.
Крім того, ОСОБА_1 є батьком ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_3 .
ОСОБА_1 встановлено І групу інвалідності (підгрупа Б) з 01.11.2023 безстроково. Причина інвалідності: поранення, пов`язане із захистом Батьківщини. Позивач потребує сторонньої допомоги.
Згідно з довідкою Пенсійного фонду України (Вінницька область) від 15.08.2025 вих. №669/0200-0216-07, ОСОБА_1 отримує пенсію по інвалідності. Розмір виплат за період з лютого по липень 2025 року становив від 11 589,08 грн до 11 957,02 грн щомісячно. Загальна сума отриманого доходу за вказані 6 місяців становить 71 374,18 грн.
Таким чином, колегія суддів доходить висновку про зміну як матеріального стану позивача так і сімейного стану ОСОБА_1 , що є підставами для зміни розміру аліментів.
З огляду на встановлені обставини справи, виходячи з доходу ОСОБА_1 , буде достатнім для гармонійного фізичного і духовного розвитку дитини аліменти в розмірі 1/6 частини від доходу останнього, але не менше ніж 50% прожиткового мінімуму на дитину відповідного віку щомісячно.
Визначений розмір аліментів на переконання колегії суддів дозволить зберегти баланс між потребами дитини та потребами відповідача.
Відповідно до пункту 2 частини першої статті 374 ЦПК України суд апеляційної інстанції за результатами розгляду апеляційної скарги має право скасувати судове рішення повністю або частково і ухвалити у відповідній частині нове рішення або змінити рішення.
Згідно зі статтею 376 ЦПК України підставами для скасування судового рішення повністю або частково та ухвалення нового рішення у відповідній частині або зміни судового рішення є: 1) неповне з`ясування обставин, що мають значення для справи; 2) недоведеність обставин, що мають значення для справи, які суд першої інстанції визнав встановленими; 3) невідповідність висновків, викладених у рішенні суду першої інстанції, обставинам справи; 4) порушення норм процесуального права або неправильне застосування норм матеріального права.
Таким чином, враховуючи інтереси дитини, яка має право на належні умови для всебічного розвитку, освіти, виховання, на рівень життя, достатній для її фізичного, інтелектуального, морального, культурного, духовного і соціального розвитку, встановлений законом прожитковий мінімум для дитини відповідного віку, обов`язок обох батьків утримувати своїх дітей, розмір аліментів, що стягується з позивача на утримання дитини, беручи до уваги, що стан здоров`я позивача погіршився, у зв`язку з чим у нього виникла необхідність нести витрати на лікування, перебування на утриманні відповідача ще однієї дитини, колегія суддів приходить до висновку про наявність підстав для зменшення розміру аліментів, які стягуються з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_2 на утримання неповнолітньої доньки ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 з 1/4 до 1/6 частини заробітку (доходу) платника аліментів.
Керуючись статтями 259, 268, 367, 368, 374, 376, 381-384 ЦПК України, апеляційний суд
у х в а л и в :

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 задовольнити частково.
Рішення Хорошівського районного суду Житомирської області від 02 лютого 2026 року скасувати та ухвалити нове судове рішення про часткове задоволення позову.
Зменшити розмір аліментів, які стягуються з ОСОБА_1 на підставі судового наказу Володарсько-Волинського районного суду Житомирської області від 19 квітня 2023 року по справі №276/484/23 на користь ОСОБА_2 на утримання дитини – ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 з 1/4 до 1/6 частини заробітку (доходу) платника аліментів, але не менше 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, щомісячно, починаючи з дня набрання цією постановою законної сили і до досягнення дитиною повноліття.
Постанова набирає законної сили з дня її ухвалення та може бути оскаржена в касаційному порядку безпосередньо до Верховного Суду протягом тридцяти днів.

Головуючий Т.М. Павицька

Судді Р.М. Борисюк

О.С. Коломієць