Справа № 632/109/26	
 	провадження №3/632/65/26	

П О С Т А Н О В А
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

02 квітня 2026 року м. Златопіль

Златопільський міськрайонний суд Харківської області у складі судді Журавель О.О., за участю секретаря судового засідання Охріменко А.В., особи, яка притягається до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 , потерпілого – ОСОБА_2 , розглянувши справу про адміністративне правопорушення, яка надійшла від ВП № 1 Лозівського РВП ГУНП в Харківській області, про притягнення до адміністративної відповідальності за ст. 124 КУпАП ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , який мешкає за адресою: АДРЕСА_1 , -

В С Т А Н О В И В:

26 січня 2026 року о 14 год 00 хв ОСОБА_1 , керуючи транспортним засобом — автомобілем Skoda Fabia, реєстраційний номер НОМЕР_1 , рухаючись вулицею Садовою в місті Златопіль Харківської області, на перехресті рівнозначних доріг (вулиці Садової та провулка Мічуріна), не виконав вимоги пункту 16.12 Правил дорожнього руху України, не надав дорогу автомобілю Chevrolet Aveo, реєстраційний номер НОМЕР_2 , під керуванням водія ОСОБА_2 , який наближався до перехрестя праворуч провулком Мічуріна, унаслідок чого відбулося зіткнення транспортних засобів, що спричинило пошкодження транспортних засобів.
Таким чином, водій ОСОБА_1 порушив вимоги пункту 16.12 Правил дорожнього руху України (далі — ПДР), за що передбачено адміністративну відповідальність за ст. 124 КУпАП.
Особа, яка притягається до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 під час судового розгляду вину не визнав, пояснив, що 26 січня 2026 року близько 14-00 годин дійсно керував автомобілем Skoda Fabia та рухався вулицею Садовою в місті Златопіль Харківської області, наближаючись до перехрестя рівнозначних доріг, де відбулося зіткнення транспортних засобів. Водночас він вважає, що ДТП сталася з вини водія ОСОБА_2 , оскільки останній виїхав на перехрестя, після чого зупинився на ньому, чим створив перешкоду для його подальшого руху. На думку ОСОБА_1 , у такій ситуації положення пункту 16.12 ПДР не підлягали застосуванню, оскільки автомобіль ОСОБА_2 фактично вже перебував на перехресті та не здійснював безперервного руху, а зупинка автомобілю Chevrolet Aveo була для нього несподіваною та створила аварійну обстановку. Також, ОСОБА_1 зазначив, що не мав технічної можливості уникнути зіткнення та своєчасно зупинити транспортний засіб, оскільки дорожнє покриття було слизьким (ожеледиця), що істотно збільшувало гальмівний шлях автомобіля під його керуванням.
Вислухавши пояснення особи, яка притягається до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 , свідків ОСОБА_3 , ОСОБА_4 дослідивши матеріали справи про адміністративне правопорушення та оцінивши зібрані докази в їх сукупності, суд доходить такого висновку.
Згідно із вимогами ст. ст. 245, 252, 280 КУпАП, завданнями провадження в справах про адміністративні правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом, забезпечення виконання винесеної постанови, а також виявлення причин та умов, що сприяють вчиненню адміністративних правопорушень, запобігання правопорушенням, виховання громадян у дусі додержання законів, зміцнення законності.
Статтею 280 КУпАП передбачено, що орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність.
Із змісту протоколу про адміністративне правопорушення серії ЕПР1 № 575912 від 26 січня 2026 року, який складено щодо водія ОСОБА_1 за ст. 124 КУпАП вбачається, що водій ОСОБА_1 , керуючи транспортним засобом автомобілем Skoda Fabia, реєстраційний номер НОМЕР_1 по вулиці Садовій у місті Златопіль Харківської області, на перехресті рівнозначних доріг не надав дорогу транспортному засобу, що наближався праворуч – автомобілю Chevrolet Aveo, реєстраційний номер НОМЕР_2 , під керуванням водія ОСОБА_2 , що спричинило пошкодження транспортних засобів. Також у відповідній графі протоколу зазначено, що ОСОБА_1 роз`яснені його права, передбачені статтею 268 КУпАП та статтею 63 Конституції України. Із цього ж протоколу також вбачається, що ОСОБА_1 був ознайомлений із змістом протоколу, скористався своїм правом та надав письмові пояснення, у яких зазначив, що він 26 січня 2026 року керував автомобілем Skoda Fabia, реєстраційний номер НОМЕР_1 по вулиці Садовій у місті Златопіль Харківської області зі швидкістю 40-50 км/год.. Не доїжджаючи до провулку Мічуріна метрів 50, побачив, що з нього виїжджає автомобіль Chevrolet Aveo, у зв`язку з чим почав гальмувати. Так як автомобіль Chevrolet Aveo виїхав у його ( ОСОБА_1 ) бік на центр дороги, а його (   ОСОБА_1 ) автомобіль не зупинявся, то його (   ОСОБА_1 ) автомобіль зіткнувся з автомобілем Chevrolet Aveo передньою правою частиною, а саме: переднім бампером праворуч, протитуманною фарою праворуч.
Як вбачається із схеми місця ДТП від 26 січня 2026 року, у ній зафіксовано механізм вчинення дорожньо-транспортної пригоди, та те, що транспортні засоби отримали механічні пошкодження, зокрема, відображено розташування транспортних засобів на місці ДТП, напрямки руху автомобілів, Так, зі схеми місця ДТП вбачається, що ДТП відбулася на перехресті вулиці Садовій та провулку Мічуріна у місті Златопіль Харківської області, на якій відсутні будь-які дорожні знаки, зокрема, знаки пріоритету, відсутній світлофор, стан покриття проїзної частини - засніжене. Вказана ділянка дороги має двосторонній рух, який має по одній смузі для руху в одному напрямку. Після зіткнення транспортний засіб - автомобіль Skoda Fabia, реєстраційний номер НОМЕР_1 розташований на лівому узбіччі.  ОСОБА_1 та ОСОБА_2 були ознайомлені та згодні зі схемою, про що свідчать їх підписи та відсутність зауважень та доповнень при складанні схеми місця ДТП. 
Крім того, із дослідженого доказу вбачається, що автомобіль Skoda Fabia, реєстраційний номер НОМЕР_1 має видимі (зовнішні) пошкодження: переднього бамперу, решітки радіатора, радіатору кондиціонера, вентилятору, підсилювачу бамперу, накладки бамперу; автомобіль Chevrolet Aveo, реєстраційний номер НОМЕР_2 , має видимі (зовнішні) пошкодження: переднього бамперу праворуч, протитуманної фари праворуч, заглушки фари.
Досліджені (за згодою сторін) під час судового розгляду фотознімки, які були надані потерпілим підтверджують локалізацію пошкоджень транспортних засобів, зазначених у схемі місця ДТП від 26 січня 2026 року, а також місце зіткнення транспортних засобів.
Допитаний у якості свідка інспектор СРПП ВП № 1 Лозівського РВП ГУНП в Харківській області – ОСОБА_4 надав суду пояснення, що він особисто складав протокол про адміністративне правопорушення від 26 січня 2026 року, а також схему ДТП та відбирав пояснення у водіїв. Також зазначений свідок зазначив, що перехрестя вулиці Садової та провулка Мічуріна в місті Златопіль Харківської області є перехрестям рівнозначних доріг, оскільки на ньому відсутні дорожні знаки пріоритету, які б визначали черговість проїзду транспортних засобів, відсутній світлофор, обидві дороги мають однакове покриття. Відповідно, водії повинні керуватися вимогами пункту 16.12 ПДР. На підставі зібраних матеріалів, зокрема схеми місця ДТП та пояснень учасників, він ( ОСОБА_4 ) дійшов висновку, що водій ОСОБА_1 , рухаючись вулицею Садовою, не надав дорогу транспортному засобу Chevrolet Aveo під керуванням ОСОБА_2 , який наближався до перехрестя праворуч провулком ОСОБА_5 . Свідок окремо наголосив, що під час оформлення матеріалів ДТП не було встановлено факту зупинки автомобіля ОСОБА_2 на перехресті, більше того, сам ОСОБА_1 не зазначав про таку обставину. Місце зіткнення не можливо було встановити, оскільки після ДТП транспортні засоби змінили своє розташування внаслідок відкидання, а також були відсутні уламки від транспортних засобів та сліди від гальмування. Крім того, на момент дорожньо-транспортної пригоди ожеледиці на проїзній частині не було, дорожнє покриття було засніженим (укатаний сніг), що не виключає можливості безпечного керування транспортним засобом за умови вибору відповідної швидкості та дотримання правил обережності. Водночас, незалежно від зазначених доводів, ОСОБА_1 , як водій був зобов`язаний виконати як вимоги пункту 16.12 ПДР, так і керуючи транспортним засобом, постійно оцінювати дорожню обстановку та обирати безпечну швидкість руху з урахуванням стану дороги, погодних умов та безпеки інших учасників руху. Постійний контроль дорожньої обстановки та прийняття своєчасних заходів для запобігання ДТП є невід`ємним обов`язком водія і безпосередньо пов`язані з дотриманням правил безпечного керування транспортним засобом. Відтак, на думку свідка ОСОБА_4 , порушення водієм ОСОБА_1 вимог пункту 16.12 ПДР перебуває у прямому причинно-наслідковому зв`язку з настанням дорожньо-транспортної пригоди.
Допитаний у якості потерпілого - водій ОСОБА_2 пояснив суду, що 26 січня 2026 року близько 14-00 годин він рухався на автомобілі Chevrolet Aveo провулком Мічуріна у місті Златопіль та наближався до перехрестя рівнозначних доріг із вулицею Садовою, при цьому не зупинявся, а здійснював безперервний рух своєю смугою. Відповідно до вимог пункту 16.12 ПДР, водій ОСОБА_1 , який рухався вулицею Садовою, був зобов`язаний надати дорогу транспортному засобу, що наближався праворуч. Удар припав у центральну частину автомобіля Chevrolet Aveo, унаслідок чого транспортний засіб було відкинуто, що додатково вказує на значну швидкість руху автомобіля ОСОБА_1 . Крім того, ОСОБА_2 наголосив, що дорожнє покриття на момент ДТП було засніженим (укатаний щільний сніг), однак ожеледиці не було, а тому за умови уважності та дотримання безпечної швидкості водій ОСОБА_1 мав реальну можливість своєчасно зреагувати на дорожню обстановку та уникнути зіткнення, пропустивши автомобіль під його керуванням.
Допитаний як свідок ОСОБА_3 , який перебував на пасажирському сидінні в автомобілі під керуванням ОСОБА_2 , надав суду пояснення, що 26 січня 2026 року близько 14-00 годин він рухався на автомобілі Chevrolet Aveo разом із водієм провулком Мічуріна в місті Златопіль Харківської області та наближався до перехрестя рівнозначних доріг із вулицею Садовою. Свідок ОСОБА_3  зазначив, що автомобіль під керуванням ОСОБА_2 не зупинявся на перехресті та безперервно здійснював рух своєю смугою. Дорожньо-транспортна пригода сталася раптово: водій ОСОБА_1 , підїжджаючи на перехрестя рівнозначних доріг, порушив правила пріоритету руху та не надав перевагу транспортному засобу Chevrolet Aveo, допустивши зіткнення транспортних засобів, від чого автомобілі відкинуло. На момент пригоди дорожнє покриття було засніженим (укатаний щільний сніг), однак ожеледиці не було.
Суд доходить висновку, що безпосередньо досліджені докази є належними, допустимими, достовірними, і в сукупності достатніми для належної правової оцінки дій особи, яка притягається до адміністративної відповідальності.
Згідно з вимогами пункту 2.3 ПДР України, для забезпечення безпеки дорожнього руху водій зобов`язаний: б) бути уважним, стежити за дорожньою обстановкою, відповідно реагувати на її зміну і не відволікатися від керування цим засобом у дорозі.
Дорожня обстановка сукупність факторів, що характеризуються дорожніми умовами, наявністю перешкод на певній ділянці дороги, інтенсивністю і рівнем організації дорожнього руху (наявність дорожньої розмітки, дорожніх знаків, дорожнього обладнання, світлофорів та їх стан), які повинен ураховувати водій під час вибору швидкості, смуги руху та прийомів керування транспортним засобом (пункт 1.10 ПДР України).
Дорожні умови - сукупність факторів, що характеризують (з урахуванням пори року, періоду доби, атмосферних явищ, освітленості дороги) видимість у напрямку руху, стан поверхні проїзної частини (чистота, рівність, шорсткість, зчеплення), а також її ширину, величину похилів на спусках і підйомах, віражів і заокруглень, наявність тротуарів або узбіч, засобів організації дорожнього руху та їх стан (пункт 1.10 ПДР України).
Пунктом 1.3-1.5. ПДР передбачено, що учасники дорожнього руху зобов`язані знати й неухильно виконувати вимоги цих Правил, а також бути взаємно ввічливими. Кожний учасник дорожнього руху має право розраховувати на те, що й інші учасники виконують ці Правила. Дії або бездіяльність учасників дорожнього руху та інших осіб не повинні створювати небезпеку чи перешкоду для руху, загрожувати життю або здоров`ю громадян, завдавати матеріальних збитків.
Згідно із пунктом 12.1 ПДР під час вибору в установлених межах безпечної швидкості руху водій повинен враховувати дорожню обстановку, а також особливості вантажу, що перевозиться, і стан транспортного засобу, щоб мати змогу постійно контролювати його рух та безпечно керувати ним.
Відповідно до пункту 16.12 Правил дорожнього руху України, на перехресті рівнозначних доріг водій нерейкового транспортного засобу зобов`язаний дати дорогу транспортним засобам, що наближаються праворуч, крім перехресть, де організовано круговий рух.
Суд, звертає увагу, що під рівнозначними дорогами слід розуміти дороги, на яких відсутні дорожні знаки пріоритету, світлофорне регулювання або інші засоби організації дорожнього руху, що визначають черговість проїзду транспортних засобів, тобто жодна з доріг не має встановленої переваги в русі перед іншою. Такий висновок узгоджується із загальними положеннями Правил дорожнього руху України, відповідно до яких пріоритет проїзду визначається або дорожніми знаками, або сигналами світлофора, або спеціальними правилами. За відсутності таких засобів регулювання перехрестя вважається рівнозначним, а водії зобов`язані керуватися правилом «перешкоди праворуч».
Отже, у випадку, коли на перехресті відсутні знаки пріоритету (такі як «Дати дорогу», «Проїзд без зупинки заборонено», «Головна дорога» тощо), а також відсутнє світлофорне регулювання, таке перехрестя є перехрестям рівнозначних доріг, і водій зобов`язаний надати дорогу транспортному засобу, який наближається праворуч.
Суд критично оцінює доводи правопорушника ОСОБА_1 про те, що він не повинен був виконувати положення пункту 16.12 ПДР, оскільки автомобіль ОСОБА_2 фактично вже перебував на перехресті та не здійснював безперервного руху, а його зупинка була несподіваною та створила аварійну обстановку, та відхиляє їх з огляду на таке.
Під час розгляду справи не встановлено обставин, які б підтверджували факт зупинки автомобіля під керуванням ОСОБА_2 на перехресті. Вказана обставина не знайшла свого підтвердження під час судового розгляду та не зазначалася самим ОСОБА_1 у його первинних поясненнях. Водночас, навіть у разі наявності такої обставини вона не звільняє водія ОСОБА_1 від обов`язку дотримуватися вимог пункту 16.12 ПДР, оскільки транспортний засіб ОСОБА_2 наближався до перехрестя праворуч, а отже, користувався перевагою в русі. 
Доводи  ОСОБА_1 щодо відсутності у нього технічної можливості уникнути зіткнення та своєчасно зупинити транспортний засіб, оскільки дорожнє покриття було слизьким (ожеледиця), що істотно збільшувало гальмівний шлях автомобіля не підтверджуються наданими ним доказами і не звільняють водія від обов`язку дотримуватися ПДР ( п12.1 ПДР)
Враховуючи вищевикладене, суд доходить висновку, що водій ОСОБА_1 допустив порушення вимог пункту 16.12 ПДР України, що перебуває у причинно-наслідковому зв`язку з подією ДТП, тому в діях водія ОСОБА_1 є склад адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП, тобто порушення учасниками дорожнього руху правил дорожнього руху, що спричинило пошкодження транспортних засобів.
В матеріалах справи про адміністративне правопорушення відсутні будь-які об`єктивні докази, які могли б свідчити про наявність у діях водія ОСОБА_2 порушень вимог ПДР України, які б перебували у причинно-наслідковому зв`язку з вказаною дорожньо-транспортною пригодою.
Згідно зі статтею 23 КУпАП, адміністративне стягнення є мірою відповідальності і застосовується з метою виховання особи, яка вчинила адміністративне правопорушення, в дусі додержання законів України, поваги до правил співжиття, а також запобігання вчиненню нових правопорушень як самою особою, що притягується до адміністративної відповідальності, так і іншими особами.
При накладенні адміністративного стягнення враховуються характер вчиненого правопорушення,відомості про особу порушника, ступінь її вини, майновий стан, відсутність обставин,які пом`якшують та обтяжують адміністративну відповідальність,у зв`язку з чим суддя вважає можливим накласти на ОСОБА_1 адміністративне стягнення у виді штрафу на користь держави, передбачене санкцією ст. 124 КУпАП, яке є необхідним та достатнім стягненням для запобігання вчиненню порушником нових адміністративних правопорушень.
Відповідно до вимог ст. 40-1 КУпАП, п. 5 ч. 2 ст. 4 Закону України «Про судовий збір», з правопорушника на користь держави підлягає стягненню судовий збір 0,2 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб (з 1 січня 2026 року 3328 грн.), що складає 665,60 грн.
На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 245, 251, 252, 268, 283, 284, 294 КУпАП, суддя, -
П О С Т А Н О В И В:
ОСОБА_1 визнати винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП, та накласти на нього адміністративне стягнення у виді штрафу на користь держави в розмірі 50 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що складає 850 (вісімсот п`ятдесят) гривень 00 коп.
Стягнути з ОСОБА_1 судовий збір на користь держави в розмірі 665 грн. 60 коп.
Штраф має бути сплачений порушником не пізніш як через п`ятнадцять днів з дня вручення йому постанови про накладення штрафу, а в разі оскарження такої постанови не пізніш як через п`ятнадцять днів з дня повідомлення про залишення скарги без задоволення.
Документ, що підтверджує сплату штрафу, або його копія не пізніше трьох робочих днів після закінчення строку, передбаченого частиною першою статті 307 КУпАП, надсилається правопорушником до органу (посадовій особі), який виніс постанову про накладення штрафу.
У разі несплати правопорушником штрафу у строк, установлений частиною першою статті 307 КУпАП, постанова про накладення штрафу надсилається для примусового виконання до органу державної виконавчої служби за місцем проживання порушника, роботи або за місцезнаходженням його майна в порядку, встановленому законом.
У порядку примусового виконання постанови про стягнення штрафу за вчинення адміністративного правопорушення з правопорушника стягується: подвійний розмір штрафу, визначеного у відповідній статті цього Кодексу та зазначеного у постанові про стягнення штрафу; витрати на облік зазначених правопорушень.
Постанова дійсна для пред`явлення до виконання протягом трьох місяців з дня набрання нею законної сили.
Постанова може бути оскаржена протягом десяти днів з дня її винесення до Харківського апеляційного суду через Златопільський міськрайонний суд Харківської області.
У разі оскарження постанови перебіг строку давності зупиняється до розгляду скарги.

Суддя:	О. О. Журавель