П`ЯТИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
————————————————————————
П О С Т А Н О В А
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

12 березня 2026 р.	м. Одеса	Справа № 420/36589/24	

перша інстанція: суддя Андрухів В.В.,
повний текст судового рішення
складено 22.12.2025, м. Одеса
П`ятий апеляційний адміністративний суд у складі колегії суддів:
Головуючої-судді Казанчук Г.П.
суддів – Градовського Ю.М., Єщенка О.В.
розглянувши в порядку письмового провадження в м.Одеса апеляційну скаргу ОСОБА_1 на рішення Одеського окружного адміністративного суду від 22 грудня 2025 року у справі № 420/36589/24 за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Управління патрульної поліції в Одеській області Департаменту патрульної поліції України про визнання протиправним та скасування наказу,-

ВИКЛАД ОБСТАВИН :

ОСОБА_1 звернувся до суду із позовом до Управління патрульної поліції в Одеській області Департаменту патрульної поліції України, в якому просив суд:
- визнати протиправним та скасувати наказ Управління патрульної поліції в Одеській області Департаменту патрульної поліції № 653 від 22.10.2024 про притягнення інспектора взводу №1 роти №4 батальйону №2 полку УПП в Одеській області ДПП старшого лейтенанта поліції ОСОБА_1 до дисциплінарної відповідальності та застосування стягнення у вигляді суворої догани.
В обґрунтування позовних вимог позивач зазначив, що під час службового розслідування не досліджено підстав, що покладені ним в основу рішення не здійснювати адміністративного затримання громадян по двох подіям; службове розслідування зведено до факту невиконання позивачем наказу без дослідження питання законності такого наказу; під час службового розслідування не розкрито, яким саме чином позивачем допущено порушення Присяги поліцейського; комісією не розкрито підстав застосування до позивача стягнення саме у вигляді суворої догани. Зазначав, що Відповідачем не наведено аналізу зібраних доказів та досліджених обставин. Висновок складається з описової частини та резолюції, оминаючи висвітлення мотивів, оцінки підстав для прийняття чи неприйняття доказів та доводів позивача, а тому у розумінні ч.2 ст.2 КАС України є необґрунтованим, як і прийнятий на його основі наказ; у висновку не досліджувалось питання законності наданого позивачеві наказу як 23.08.2024 року, так і 12.09.2024 року; як під час службового розслідування, так і у даному позові позивач надає пояснення власних дій, однак вони без обґрунтування розцінені як дисциплінарне порушення. Позивачем не було допущено порушення присяги, позивач виявив свою обізнаність щодо норм законодавства та їх дотримання, а тому підстав для притягнення його до дисциплінарної відповідальності немає; наведені загальні положення щодо застосування стягнення, однак вони не пов`язані з фактичними обставинами, які саме дії визначають ступінь вини позивача, у чому ця вина проявляється, який з моментів характеризує вчинене правопорушення матеріали службового розслідування не містять такої інформації; матеріали розслідування не містять доводів стосовно того, чому до позивача не можуть бути застосовані зауваження або догана; позивач раніше за майже 10-річну службу до дисциплінарної відповідальності не притягався. Вказане у сукупності свідчить про невідповідність спірного наказу критеріям, визначеним Конституцією України та ч. 2 ст. 2 КАС України, а тому наявні підстави для задоволення позову та визнання протиправним та скасування наказу Управління патрульної поліції в Одеській області Департаменту патрульної поліції №653 від 22.10.2024 року про притягнення інспектора взводу №1 роти №4 батальйону №2 полку УПП в Одеській області ДПП старшого лейтенанта поліції ОСОБА_1 до дисциплінарної відповідальності та застосування до нього стягнення у вигляді суворої догани.
27.12.2024 року від представника Управління патрульної поліції в Одеській області Департаменту патрульної поліції (надалі – відповідач) надійшов відзив на адміністративний позов, згідно якого з позовними вимогами не погоджується та просить у задоволенні позову відмовити. У відзиві на позовну заяву відповідач зазначає, що в ході службового розслідування на підставі наявних процесуальних матеріалів було встановлено, що 23.08.2024 та 12.09.2024 старший лейтенант поліції ОСОБА_2 , перебуваючи у складі наряду «Океан - 0401» під час несення служби безвідповідально та зухвало поставився до своїх службових обов`язків, що виразилось у невиконанні наказу керівника, а саме т.в.о. заступника командира роти № 4 батальйону № 2 полку УПП в Одеській області ДПП сержанта поліції ОСОБА_3 , відданого в межах наданих повноважень та відповідно до закону щодо припинення правопорушення, відповідальність за яке передбачена статтею 210-1 КУпАП. Зокрема, старший лейтенант поліції ОСОБА_2 не припинив правопорушення, а також своєю бездіяльністю сприяв його вчиненню. Враховуючи, що поведінка працівника Національної поліції України завжди і за будь-яких обставин має бути бездоганною, відповідати високим стандартам професіоналізму і морально-етичним принципам стража правопорядку, поведінка старшого лейтенанта поліції ОСОБА_4 є проявом негідної поведінки під час несення служби, адже є такою, що підриває авторитет та довіру до нього як до носія влади. Причинами та умовами виявленого порушення стали особиста недисциплінованість, негативні особисті якості старшого лейтенанта поліції ОСОБА_4 , не виявлення ним високої свідомості дисципліни, порушення основних обов`язків поліцейського в частині неухильного дотримання Конституції, законів, інших нормативно-правових актів та Присяги поліцейського. Під час проведення службового розслідування призначено на підставі наказу УПП в Одеській області ДПП від 19.09.2024 № 588, 19.09.2024 було опитано старшого лейтенанта поліції ОСОБА_1 , який скористався своїм правом на захист та надав дисциплінарній комісії пояснення обставин можливого вчинення дисциплінарного проступку та докази правомірності своїх дій. Дисциплінарною комісією було враховано пояснення старшого лейтенанта поліції ОСОБА_1 надані в рамках проведення службового розслідування призначено на підставі наказу УПП в Одеській області ДПП від 19.09.2024 № 588, а також відображено їх у висновку службового розслідування. Дані факти підтверджуються матеріалами службового розслідування. Під час визначення виду стягнення керівник враховує характер проступку, обставини, за яких він був вчинений, особу порушника, ступінь його вини, обставини, що пом`якшують або обтяжують відповідальність, попередню поведінку поліцейського, його ставлення до служби. Вибір одного із видів дисциплінарного стягнення належить до дискреційних повноважень органу, що має право приймати рішення за результатами розгляду дисциплінарного провадження у конкретній ситуації між альтернативами, кожна з яких є правомірною. Комісія встановила всіх обставин події та довела порушення службової дисципліни саме позивачем щодо стверджуваного. Провина позивача у вчиненні дисциплінарного проступку в даному випадку проявляється у прямому умислі, тобто останній свідомо допускав настання несприятливих наслідків після вчинення ним даних дій. Дане порушення стало можливим внаслідок особистої недисциплінованості та повного ігнорування ним вимог чинного законодавства.
Рішенням Одеського окружного адміністративного суду від 22 грудня 2025 року у задоволенні позову ОСОБА_1 до Управління патрульної поліції в Одеській області Департаменту патрульної поліції про визнання протиправним та скасування наказу № 653 від 22.10.2024 про притягнення інспектора взводу №1 роти №4 батальйону №2 полку УПП в Одеській області ДПП старшого лейтенанта поліції ОСОБА_1 до дисциплінарної відповідальності та застосування стягнення у вигляді суворої догани відмовлено.
Відмовляючи у задоволенні позову, суд першої інстанції виходив з того, що при прийнятті оскаржуваного наказу відповідач діяв на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що встановлений законом, добросовісно та розсудливо, з урахуванням всіх обставин справи, пропорційно, неупереджено, добросовісно, з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішень, а тому відсутні підстави для визнання протиправним та скасування спірного наказу.
Не погоджуючись із зазначеним судовим рішенням, ОСОБА_1 подав апеляційну скаргу, в якій посилаючись на порушення судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права просить скасувати оскаржуване судове рішення та ухвалити нову постанову, якою відмовити у задоволенні позову.
В обґрунтування вимог апеляційної скарги апелянт зазначає, що під час службового розслідування не досліджено підстав, що покладені позивачем в основу рішення не здійснювати адміністративного затримання громадян по двох подіям. 
Апелянт вказує, що службове розслідування зведено до факту невиконання позивачем наказу без дослідження питання законності такого наказу. На думку апелянта, комісією не розкрито підстав застосування до позивача стягнення саме у вигляді суворої догани.
Апелянт звертає увагу, що під час службового розслідування не розкрито, яким саме чином позивачем допущено порушення Присяги поліцейського;
Рух справи в апеляційній інстанції:
Ухвалою П`ятого апеляційного адміністративного суду від 26.01.2026 та відкрито апеляційне провадження і витребувано адміністративну справу.
Ухвалою П`ятого апеляційного адміністративного суду від 05.02.2026 призначено справу до апеляційного розгляду в порядку письмового провадження.
Відповідно до вимог статті 311 Кодексу адміністративного судочинства України (надалі – КАС України) суд апеляційної інстанції розглянув справу в порядку письмового провадження за наявними у справі матеріалами.
За правилами частини першої статті 308 КАС України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними у ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги
Розглянувши матеріали справи, заслухавши доповідача, доводи апеляційної скарги, перевіривши законність і обґрунтованість судового рішення, суд апеляційної інстанції, -

УСТАНОВИВ:

Судом першої інстанції встановлено та підтверджено під час апеляційного розгляду, що ОСОБА_1 проходить службу в органах Національної поліції на посаді інспектора взводу № 1 роти № 4 батальйону № 2 полку УПП в Одеській області Департаменту патрульної поліції.
Наказом начальника Управління патрульної поліції в Одеській області Департаменту патрульної поліції № 588 від 19.09.2024 року, з метою встановлення причин та обставин можливого порушення службової дисципліни окремими працівниками полку управління патрульної поліції в Одеській області Департаменту патрульної поліції (далі – УПП в Одеській області ДПП) під час події, яка мала місце 23.08.2024 та 12.09.2024, про що стало відомо з рапортів № ВН 21625/41/13-24 від 12.09.2024 та № BH 21731/41/13-24 від 13.09.2024, відповідно до частин першої-четвертої статті 14, частин першої та другої статті 15, статті 26 Дисциплінарного статуту Національної поліції України, затвердженого Законом України від 15 березня 2018 року № 2337-VIII, призначено службове розслідування.
Наказом начальника УПП в Одеській області ДПП № 612 від 03.10.2024 року продовжено термін службового розслідування на 15 днів.
17.10.2024 року за результатами службового розслідування був складений висновок, який затверджено начальником Управління патрульної поліції в Одеській області Департаменту патрульної поліції 17.10.2024 року. 
Висновком службового розслідування встановлено, зокрема, таке.
До відділу моніторингу та аналітичного забезпечення УПП в Одеській області ДПП надійшов рапорт (реєстр. № ВН 21625/41/13-24 від 12.09.2024) заступника командира роти № 4 батальйону № 2 полку УПП в Одеській області ДПП сержанта поліції ОСОБА_3 щодо можливого неналежного виконання службових обов`язків інспектором взводу № 1 роти № 4 батальйону № 2 полку УПП в Одеській області ДПП старшим лейтенантом поліції ОСОБА_5 під час події, яка мала місце 23.08.2024. Так, у своєму рапорті сержант поліції ОСОБА_6 вказує, що 23.08.2024 у нічну зміну на стаціонарному посту “Центроліт” було виявлено особу, яка не мала військово-облікового документу та підлягає призову, даним громадянином виявився ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 . Сержант поліції ОСОБА_6 зазначає, що нею було прийнято рішення скласти протокол про адміністративне затримання та доставити до ІНФОРМАЦІЯ_2 (далі - ІНФОРМАЦІЯ_3 ). Також у своєму рапорті сержант поліції ОСОБА_6 повідомляє, що у зв`язку з тим, що особовий склад, який несе службу на стаціонарному посту не має права покидати місце дислокації, було прийнято рішення направити додатковий наряд задля допомоги у вигляді доставлення ОСОБА_7 до ІНФОРМАЦІЯ_3 . Так, на місце події прибув наряд “Океан 0401” (старший наряду старший лейтенант поліції ОСОБА_2 ), після чого старший лейтенант поліції ОСОБА_8 повідомив останньому про підстави затримання ОСОБА_7 , однак, старший лейтенант поліції ОСОБА_2 від складання будь-яких матеріалів та доставлення ОСОБА_7 до ІНФОРМАЦІЯ_3 відмовився, чим самоусунувся від виконання службових обов`язків. 
До відділу моніторингу та аналітичного забезпечення УПП в Одеській області ДПП надійшов рапорт т.в.о. заступника командира роти № 4 батальйону № 2 полку УПП в Одеській області ДПП сержанта поліції ОСОБА_3 щодо можливого неналежного виконання службових обов`язків інспектором взводу № 1 роти № 4 батальйону № 2 полку УПП в Одеській області ДПП старшим лейтенантом поліції ОСОБА_5 під час події, яка мала місце 12.09.2024. У своєму рапорті сержант поліції ОСОБА_6 зазначає, що 12.09.2024 наряд “Океан 0401” заступив на відпрацювання спільно із ІНФОРМАЦІЯ_3 та під час вказаного відпрацювання було виявлено двох осіб, які не мали військово-облікового документу, тобто вчинили правопорушення, відповідальність за яке передбачена статтею 210-1 Кодексу України про адміністративні правопорушення (далі КУпАП). Працівниками РТЦК та СП було роз`яснено наряду “Океан 0401”, зокрема старшому лейтенанту поліції ОСОБА_9 про необхідність доставлення осіб до РТЦК та СП відповідно до вимог Порядку проведення призову громадян на військову службу під час мобілізації, на особливий період, затвердженого постановою КМУ “Про затвердження Порядку проведення призову громадян на військову службу під час мобілізації, на особливий період” від 16 травня 2024 року, однак, старший лейтенант поліції ОСОБА_2 відмовився виконувати свої службові обов`язки та сприяв вчиненню правопорушення.
З метою забезпечення повного, всебічного і об`єктивного дослідження обставин подій, що стали підставою для призначення службового розслідування, було зібрано та опрацьовано матеріали, що стосуються службового розслідування. 
Під час службового розслідування опитаний інспектор взводу № 1 роти № 4 батальйону № 2 полку УПП в Одеській області ДПП ОСОБА_1 зазначив норми законодавства України, а саме: частина перша та п`ята статті 24 Закону України “Про Національну поліцію”; частина третя статті 38 Закону України “Про військовий обов`язок і військову службу”; пункт 54 Порядку проведення призову громадян на військову службу під час мобілізації, на особливий період, затвердженого постановою КМУ “Про затвердження Порядку проведення призову громадян на військову службу під час мобілізації, на особливий період” від 16 травня 2024 року № 560; частина перша статті 27 Закону України “Про мобілізаційну підготовку та мобілізацію”; пункт 56 Порядку організації та військовозобов`язаних та резервістів, затвердженого постановою КМУ “Про ведення військового обліку призовників, затвердження Порядку організації та ведення військового обліку призовників, військовозобов`язаних та резервістів” від 30 грудня 2022 року № 1487; стаття 19 та 29 Конституції України. 
Також у своєму поясненні старший лейтенант поліції ОСОБА_2 вказує, що поліцейський не може надавати правову оцінку, а також додає, що не можливо встановити факт порушення військового обліку та самостійно затримувати за порушення правил військового обліку, оскільки це компетенція ТЦК та СП, а поліція діє в межах своїх повноважень тільки за зверненням ТЦК та СП згідно з вимогами пункту 5 статті 24 Закону України “Про Національну поліцію”. Опитаний повідомляє, що якщо не було звернення з ТЦК та СП, у поліцейського не виникає право на адміністративне затримання, тому такі дії будуть неправомірними. 
Зокрема, старший лейтенант поліції ОСОБА_2 у своєму поясненні зазначає, що 23.08.2024 здійснював патрулювання у складі наряду “Океан-0401”, під час чого т.в.о. заступника командира роти № 4 батальйону № 2 полку УПП в Одеській області ДПП сержант поліції ОСОБА_6 віддала йому усний наказ та вимагала прибути стаціонарний пост “Центроліт” для складання протоколу про адміністративне затримання та доставлення до ТЦК та СП ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , який мав при собі документ, що посвідчує особу, також останнього було перевірено за допомогою даних, що містяться в системі ІПНП та встановлено, що ОСОБА_7 не перебував у розшуку за статтями 210 та 210-1 КУпАП, у зв`язку з чим будо зроблено висновок, що складати протокол про адміністративне затримання та здійснювати доставлення до ТЦК та СП незаконно. У своєму поясненні старший лейтенант поліції ОСОБА_2 повідомляє, що 12.09.2024 перебуваючи на службі у складі наряду “Океан - 0401” т.в.о. заступника командира роти № 4 батальйону № 2 полку УПП в Одеській області ДПП сержант поліції ОСОБА_6 віддала йому усний наказ та вимагала скласти протокол про адміністративне затримання та доставлення до ТЦК та СП двох осіб, які не мали при собі військово-облікових документів. Опитаний зазначає, що данні особи мали при собі документ, що посвідчує їхню особу, після чого було перевірено вказаних осіб за допомогою системи ІПНП та встановлено, що особи не перебувають у розшуку за статтями 210, 210-1 КУпАП, тобто складання протоколу про адміністративне затримання та доставлення цих осіб до ІНФОРМАЦІЯ_4 незаконне та безпідставне. 
Також у своєму поясненні старший лейтенант поліції ОСОБА_2 вказує, що від виконання службових обов`язків не самоусувався, діяв відповідно до чинного законодавства та повноважень передбаченими пунктом 5 статті 24 Закону України “Про Національну поліцію”. Опитаний також додав, що ним по даній події було написано рапорт на начальника УПП в Одеській області ДПП, яке зареєстроване за № BH 21731, 3 приводу злочинного або явно незаконного наказу по відношенню мого безпосереднього керівника т.в.о заступника командира роти № 4 батальйону № 2 полку УПП в Одеській області ДПП сержанта поліції ОСОБА_6 .
Відповідно до розстановки сил та засобів роти № 4 батальйону № 2 полку УПП в Одеській області ДПП з 19.30 22.08.2024 до 07.30 23.08.2024 на несення служби у нічну зміну заступив наряд “Океан взводу № 1 роти № 4 батальйону № 2 полку УПП в Одеській області ДПП 0401” у складі інспектора старшого лейтенанта поліції ОСОБА_4 та поліцейського взводу № 1 роти № 4 батальйону № 2 полку УПП в Одеській області ДПП рядового поліції ОСОБА_10 . Також опитаний під час проведення службового розслідування поліцейський взводу № 1 роти № 4 батальйону № 2 полку УПП в Одеській області ДПП рядовий поліції ОСОБА_11 пояснив, що заступив на службу 22.08.2024 у складі наряду “Океан - 0401” спільно із старшим лейтенантом поліції ОСОБА_5 , під час несення служби приблизно о 07.00 23.08.2024 йому зателефонувала сержант поліції ОСОБА_6 та попросила приїхати до стаціонарного посту “Центроліт” та допомогти наряду “Океан СП405”, скласти відповідні матеріали, після чого здійснити доставлення громадянина. Опитаний вказує, що прибувши на стаціонарний пост “Центроліт” запитав у старшого лейтенанта поліції ОСОБА_12 , що треба робити та які матеріали складати. Оскільки опитаний ніколи раніше не складав протокол про адміністративне затримання, він взяв свій бланк протоколу та підійшов знову за допомогою, однак, старший лейтенант поліції ОСОБА_8 сказав, щоб складанням протоколу про адміністративне затримання займався старший лейтенант поліції ОСОБА_2 , від чого останній відмовився. Також у своєму поясненні рядовий поліції ОСОБА_13 зазначив, що неодноразово перебував у складі наряду із старшим лейтенантом поліції ОСОБА_5 та хоче зазначити, що останній виконує свої службові обов`язки, а також додав, що ОСОБА_2 добре спілкується з людьми. 
Відповідно до розстановки сил та засобів роти № 4 батальйону № 2 полку УПП в Одеській області ДПП з 07.30 до 19.30 12.09.2024 на несення служби у денну зміну заступив наряд “Океан - 0401” у складі інспектора взводу № 1 роти № 4 батальйону № 2 полку УПП в Одеській області ДПП старшого лейтенанта поліції ОСОБА_4 та поліцейського взводу № 2 роти № 4 батальйону № 2 полку УПП в Одеській області ДПП капрала поліції ОСОБА_14 . Опитаний під час проведення службового розслідування поліцейський взводу № 2 роти № 4 батальйону № 2 полку УПП в Одеській області ДПП капрал поліції ОСОБА_15 , пояснив, що під час несення служби спільно із старшим лейтенантом поліції ОСОБА_5 , не було помічено ухиляння від виконання службових обов`язків, однак, з останнім працював не багато часу. Також у своєму поясненні рядовий поліції ОСОБА_16 зазначає, що з приводу ситуації, яка мала місце 12.09.2024 нічого пояснити не може, оскільки не був свідком приватної розмови між т.в.о. заступника командира роти № 4 батальйону № 2 полку УПП в Одеській області ДПП сержантом поліції ОСОБА_17 та інспектором взводу № 1 роти № 4 батальйону № 2 полку УПП в Одеській області ДПП старшого лейтенанта поліції ОСОБА_4 , оскільки в цей час складав адміністративні матеріали за порушення Правил дорожнього руху. 
Опитаний т.в.о. заступника командира роти № 4 батальйону № 2 полку (поліцейський взводу № 1 роти № 3 батальйону № 2 полку) УПП в Одеській області ДПП сержант поліції ОСОБА_18 , пояснила, що інспектор взводу № 1 роти № 4 батальйону № 2 полку УПП в Одеській області ДПП старший лейтенант поліції ОСОБА_2 в період часу з січня по серпень 2024 року склав постанову по справі про адміністративне правопорушення у сфері безпеки дорожнього руху, однак, по інших напрямках, а саме: керування транспортними засобами або суднами особами, які перебувають у стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції; реєстрація подій в журналі єдиного обліку; постанови по справі в сфері громадської безпеки; не склав жодного із зазначених матеріалів. Також у своєму поясненні сержант поліції ОСОБА_6 повідомляє, що жоден інспектор з колективу не має можливості знайти спільну мову в роботі із старшим лейтенантом поліції ОСОБА_5 , оскільки останній не має бажання виконувати свої функціональні обов`язки, тому основна кількість навантаження лягає на напарника. Опитана також додала, що враховуючи все вищевказане можливо дійти висновку, що старший лейтенант поліції ОСОБА_2 має низьку ефективність. 
Згідно із службовою характеристикою, наданою в ході службового розслідування заступником командира батальйону № 2 полку УПП в Одеській області ДПП капітаном поліції ОСОБА_19 , старший лейтенант поліції ОСОБА_2 за час проходження служби в УПП в Одеській області ДПП зарекомендував себе не зовсім з позитивної сторони, зокрема у роботі потребує постійного контролю за якістю виконання вказівок, несумлінний при їх виконанні, не вміє проявити ініціативу, коли це потребує обстановка. Іноді старший лейтенант поліції ОСОБА_2 безвідповідально ставиться до дорученої справи, накази виконує не стабільно, вимагає постійного контролю з боку командирів. При виконанні завдань перешкоджає відсутність організованості, невміння ставити цілі і розставляти пріоритети. Також капітан поліції ОСОБА_20 при характеристиці старшого лейтенанта поліції ОСОБА_4 повідомляє, що останній до носіння форменого одягу ставиться відповідально, без порушення носіння однострою. У колективі старший лейтенант поліції ОСОБА_2 спільну мову знаходить з меншою частиною особового складу, поводиться відчужено. Є великі складнощі із формуванням наряду із вказаним співробітником, оскільки в колективі немає інспектора, який міг працювати із ним в тандемі. За характером старший лейтенант поліції ОСОБА_4 флегматичний, здебільшого байдужий, рівень фізичної підготовки на достатньому рівні.
Таким чином, за результатами службового розслідування встановлено, що 23.08.2024 та 12.09.2024 старший лейтенант поліції ОСОБА_2 , перебуваючи у складі наряду “Океан-0401”, під час несення служби безвідповідально та зухвало поставився до своїх службових обов`язків, що виразилось у невиконанні наказу керівника, а саме т.в.о. заступника командира роти № 4 батальйону № 2 полку УПП в Одеській області ДПП сержанта поліції ОСОБА_3 , відданого в межах наданих повноважень та відповідно до закону щодо припинення правопорушення, відповідальність за яке передбачена статтею 210-1 КУпАП. Зокрема, старший лейтенант поліції ОСОБА_2 не припинив правопорушення, а також своєю бездіяльністю сприяв його вчиненню. 
Причинами та умовами виявленого порушення стали особиста недисциплінованість, негативні особисті якості старшого лейтенанта поліції ОСОБА_4 , не виявлення ним високої свідомості дисципліни, порушення основних обов`язків поліцейського в частині неухильного дотримання Конституції, законів, інших нормативно-правових актів та Присяги поліцейського. Дисциплінарною комісією при визначені виду дисциплінарного стягнення враховано характер вчиненого правопорушення старшим лейтенантом поліції ОСОБА_5 , ступень його вини, обставин, що пом`якшують та/або обтяжують відповідальність.
Дисциплінарна комісія під час службового розслідування дійшла висновку, що за вчинення дисциплінарного проступку, що виразився у порушенні вимог пунктів 1, 4 та 6 частини третьої статті 1 Дисциплінарного статуту, пунктів 1, 2 частини першої статті 18 Закону України “Про Національну поліцію”, Присяги працівника поліції, визначеної частиною першою статті 64 Закону України “Про Національну поліцію”, підпунктів 1, 10, 13 пункту 3.1 розділу І посадової інструкції інспектора УПП в Одеській області ДПП, затвердженої наказом Департаменту патрульної поліції від 13.11.2018 № 5112, на підставі пункту 3 частини третьої статті 13 Дисциплінарного статуту, до інспектора взводу № 1 роти № 4 батальйону № 2 полку УПП в Одеській області ДПП старшого лейтенанта поліції ОСОБА_1 слід застосувати дисциплінарне стягнення у вигляді суворої догани.
Наказом начальника Управління патрульної поліції в Одеській області Департаменту патрульної поліції № 653 від 22.10.2024 року за вчинення дисциплінарного проступку, що виразився у порушенні вимог пунктів 1, 4 та 6 частини третьої статті 1 Дисциплінарного статуту, пунктів 1, 2 частини першої статті 18 Закону України “Про Національну поліцію”, Присяги працівника поліції, визначеної частиною першою статті 64 Закону України “Про Національну поліцію”, підпунктів 1, 10, 13 пункту 3.1 розділу ІІІ посадової інструкції інспектора УПП в Одеській області ДПП, затвердженої наказом Департаменту патрульної поліції від 13.11.2018 № 5112, на підставі пункту 3 частини третьої статті 13 Дисциплінарного статуту, до інспектора взводу № 1 роти № 4 батальйону № 2 полку УПП в Одеській області ДПП старшого лейтенанта поліції ОСОБА_1 (0002962) застосовано дисциплінарне стягнення у вигляді суворої догани (надалі – спірний наказ).
Отже, законність та справедливість спірного наказу є предметом спору, переданого на вирішення адміністративного суду.
Спірні правовідносини врегульовано Законом України Про Національну поліцію, Дисциплінарним статутом органів внутрішніх справ України, Правилами етичної поведінки поліцейських, затвердженими наказом МВС України від 09.11.2016 № 1179, Інструкцією про порядок проведення службових розслідувань в органах внутрішніх справ України.
Правові засади організації та діяльності Національної поліції України, статус поліцейських, а також порядок проходження служби в Національній поліції України визначено Закону України «Про Національну поліцію» від 02.07.2015 за №580-VIII (надалі - Закон №580-VIII).
У відповідності до частини 1 статті 3 Закону №580-VIII у своїй діяльності поліція керується Конституцією України, міжнародними договорами України, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, цим та іншими законами України, актами Президента України та постановами Верховної Ради України, прийнятими відповідно до Конституції та законів України, актами Кабінету Міністрів України, а також виданими відповідно до них актами Міністерства внутрішніх справ України, іншими нормативно-правовими актами.
Згідно з частини 1 статті 17 Закону №580-VIII поліцейським є громадянин України, який склав Присягу поліцейського, проходить службу в поліції і якому присвоєно спеціальне звання поліції.
Згідно з частиною 1 статті 64 Закону №580-VIII особа, яка вступає на службу в поліції, складає Присягу на вірність Українському народові такого змісту:
"Я, (прізвище, ім`я та по батькові), усвідомлюючи свою високу відповідальність, урочисто присягаю вірно служити Українському народові, дотримуватися Конституції та законів України, втілювати їх у життя, поважати та охороняти права і свободи людини, честь держави, з гідністю нести високе звання поліцейського та сумлінно виконувати свої службові обов`язки".
Відповідно до пунктів 1 частини 1 статті 18 Закону №580-VIII поліцейський зобов`язаний:
1) неухильно дотримуватися положень Конституції України, законів України та інших нормативно-правових актів, що регламентують діяльність поліції, та Присяги поліцейського;
2) професійно виконувати свої службові обов`язки відповідно до вимог нормативно-правових актів, посадових (функціональних) обов`язків, наказів керівництва;
3) поважати і не порушувати прав і свобод людини;
4) надавати невідкладну, зокрема домедичну і медичну, допомогу особам, які постраждали внаслідок правопорушень, нещасних випадків, а також особам, які опинилися в безпорадному стані або стані, небезпечному для їхнього життя чи здоров`я;
5) зберігати інформацію з обмеженим доступом, яка стала йому відома у зв`язку з виконанням службових обов`язків;
6) інформувати безпосереднього керівника про обставини, що унеможливлюють його подальшу службу в поліції або перебування на займаній посаді.
Частинами 2, 3 статті 24 Закону №580-VIII визначено, що у разі виникнення загрози державному суверенітету України та її територіальної цілісності, а також у ході відсічі збройної агресії проти України органи та підрозділи, що входять до системи поліції, відповідно до законодавства України беруть участь в обороні України, у виконанні завдань територіальної оборони, забезпеченні та здійсненні заходів правового режиму воєнного стану у разі його оголошення на всій території України або в окремій місцевості.
У ході забезпечення та здійснення заходів правового режиму воєнного стану у разі його оголошення на всій території України або в окремій місцевості, виконання завдань територіальної оборони органи та підрозділи, що входять до системи поліції та дислокуються в межах Автономної Республіки Крим та міста Севастополя, області, міста Києва, можуть підпорядковуватися за рішенням керівника поліції відповідному начальнику Головного управління Національної поліції в Автономній Республіці Крим та місті Севастополі, області, місті Києві.
Відповідно до частини 1, 2 статті 91 Закону №580-VII особливий характер служби в поліції містить такі спеціальні умови для певних категорій поліцейських: 1) службу у святкові та вихідні дні; 2) службу позмінно; 3) службу з нерівномірним графіком; 4) службу в нічний час.
Розподіл службового часу поліцейських визначається розпорядком дня, який затверджує керівник відповідного органу (закладу, установи) поліції.
Відповідно до частин 1, 2 стаття 19 Закону № 580-VIII у разі вчинення протиправних діянь поліцейські несуть кримінальну, адміністративну, цивільно-правову, матеріальну та дисциплінарну відповідальність відповідно до закону, а також з урахуванням бойового імунітету, визначеного Законом України "Про оборону України".
Підстави та порядок притягнення поліцейських до дисциплінарної відповідальності, а також застосування до поліцейських заохочень визначаються Дисциплінарним статутом Національної поліції України, що затверджується законом.
Дисциплінарний статут Національної поліції України затверджений Законом України «Про Дисциплінарний статут Національної поліції України» від 15.03.2018р. №2337-VIII, визначає сутність службової дисципліни в Національній поліції України, повноваження поліцейських та їхніх керівників з її додержання, види заохочень і дисциплінарних стягнень, а також порядок їх застосування та оскарження.
Дія цього Статуту поширюється на поліцейських, які повинні неухильно додержуватися його вимог.
Приписами статті 1, 2 Дисциплінарного статуту визначено, що службова дисципліна - дотримання поліцейським Конституції і законів України, міжнародних договорів, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, актів Президента України і Кабінету Міністрів України, наказів Національної поліції України, нормативно-правових актів Міністерства внутрішніх справ України, Присяги поліцейського, наказів керівників.
Службова дисципліна ґрунтується на створенні необхідних організаційних та соціально-економічних умов для чесного, неупередженого і гідного виконання обов`язків поліцейського, повазі до честі і гідності поліцейського, вихованні сумлінного ставлення до виконання обов`язків поліцейського шляхом зваженого застосування методів переконання, заохочення та примусу.
Також частини 3 статті 1 Дисциплінарного статуту передбачено, що службова дисципліна, крім основних обов`язків поліцейського, визначених статтею 18 Закону України "Про Національну поліцію", зобов`язує поліцейського:
1) бути вірним Присязі поліцейського, мужньо і вправно служити народу України;
2) знати закони, інші нормативно-правові акти, що визначають повноваження поліції, а також свої посадові (функціональні) обов`язки;
3) поважати права, честь і гідність людини, надавати допомогу та запобігати вчиненню правопорушень;
4) безумовно виконувати накази керівників, віддані (видані) в межах наданих їм повноважень та відповідно до закону;
5) вживати заходів до негайного усунення причин та умов, що ускладнюють виконання обов`язків поліцейського, та негайно інформувати про це безпосереднього керівника;
6) утримуватися від дій, що перешкоджають іншим поліцейським виконувати їхні обов`язки, а також які підривають авторитет Національної поліції України;
7) утримуватися від висловлювань та дій, що порушують права людини або принижують честь і гідність людини;
8) знати і виконувати заходи безпеки під час несення служби, дотримуватися правил внутрішнього розпорядку;
9) підтримувати рівень своєї підготовки (кваліфікації), необхідний для виконання службових повноважень;
10) берегти службове майно, забезпечувати належний стан зброї та спеціальних засобів;
11) поважати честь і гідність інших поліцейських і працівників поліції, надавати їм допомогу та стримувати їх від вчинення правопорушень;
12) дотримуватися правил носіння однострою та знаків розрізнення;
13) сприяти керівникові в організації дотримання службової дисципліни, інформувати його про виявлені порушення, у тому числі вчинені іншими працівниками поліції;
14) під час несення служби поліцейському заборонено перебувати у стані алкогольного, наркотичного та/або іншого сп`яніння.
Пунктами 3, 4 розділу IV Правил етичної поведінки поліцейських, що затверджені наказом Міністерства внутрішніх справ України від 09 листопада 2016 року №11793 за будь-яких обставин і відносно будь-якої людини як у робочий, так і в неробочий час поліцейський зобов`язаний дотримуватися норм професійної етики. При зверненні до особи поліцейському заборонено бути зверхнім, погрожувати, іронізувати, використовувати ненормативну лексику та допускати дискримінацію в будь-якій формі. Поліцейський повинен бути коректним та не повинен допускати застосування насильства чи інших негативних дій щодо членів суспільства, а також, незважаючи на провокації, повинен залишатися об`єктивним.
З аналізу вищевказаних положень Дисциплінарного статуту слідує, що службова дисципліна полягає у виконанні (дотриманні) законодавчих та підзаконних актів із питань службової діяльності та бездоганному і неухильному додержанні порядку і правил, що такими нормативними актами передбачені.
Згідно правилами статті 11 Дисциплінарного статуту за порушення службової дисципліни поліцейські незалежно від займаної посади та спеціального звання несуть дисциплінарну відповідальність згідно з цим Статутом.
За вчинення адміністративних правопорушень поліцейські несуть дисциплінарну відповідальність відповідно до цього Статуту, крім випадків, передбачених Кодексом України про адміністративні правопорушення.
Поліцейських, яких в установленому порядку притягнуто до адміністративної, кримінальної або цивільно-правової відповідальності, одночасно може бути притягнуто до дисциплінарної відповідальності згідно з цим Статутом.
Відповідно до статті 12 Дисциплінарного статуту, дисциплінарним проступком визнається протиправна винна дія чи бездіяльність поліцейського, що полягає в порушенні ним службової дисципліни, невиконанні чи неналежному виконанні обов`язків поліцейського або виходить за їх межі, порушенні обмежень та заборон, визначених законодавством для поліцейських, а також у вчиненні дій, що підривають авторитет поліції.
Згідно із частинами 1 - 3 статті 13 Дисциплінарного статуту дисциплінарне стягнення є засобом підтримання службової дисципліни, що застосовується за вчинення дисциплінарного проступку з метою виховання поліцейського, який його вчинив, для безумовного дотримання службової дисципліни, а також з метою запобігання вчиненню нових дисциплінарних проступків.
Дисциплінарне стягнення має індивідуальний характер та не застосовується до поліцейського, вина якого у вчиненні дисциплінарного проступку не встановлена у визначеному порядку або який діяв у стані крайньої необхідності чи необхідної оборони.
До поліцейських можуть застосовуватися такі види дисциплінарних стягнень: 1) зауваження;
2) догана; 3) сувора догана; 4) попередження про неповну службову відповідність; 5) пониження у спеціальному званні на один ступінь; 6) звільнення з посади; 7) звільнення із служби в поліції.
У відповідності до частини 1 - 4, 6, 10 статті 14 Дисциплінарного статуту службове розслідування - це діяльність із збирання, перевірки та оцінки матеріалів і відомостей про дисциплінарний проступок поліцейського.
Службове розслідування проводиться з метою своєчасного, повного та об`єктивного з`ясування всіх обставин вчинення поліцейським дисциплінарного проступку, встановлення причин і умов його вчинення, вини, ступеня тяжкості дисциплінарного проступку, розміру заподіяної шкоди та для підготовки пропозицій щодо усунення причин вчинення дисциплінарних проступків.
Службове розслідування призначається за письмовим наказом керівника, якому надані повноваження із застосування до поліцейського дисциплінарного стягнення.
Підставою для призначення службового розслідування є заяви, скарги та повідомлення громадян, посадових осіб, інших поліцейських, медіа (далі - повідомлення), рапорти про вчинення порушення, що має ознаки дисциплінарного проступку, або безпосереднє виявлення ознак такого проступку посадовою особою поліції, за наявності достатніх даних, що вказують на ознаки дисциплінарного проступку.
Службове розслідування проводиться на засадах неупередженості та рівності всіх поліцейських перед законом незалежно від займаної посади, спеціального звання, наявних у них державних нагород та заслуг перед державою.
Порядок проведення службових розслідувань у Національній поліції України встановлюється Міністерством внутрішніх справ України.
Згідно статті 15 Дисциплінарного статуту Національної поліції України проведення службових розслідувань за фактом порушення поліцейським службової дисципліни здійснюють дисциплінарні комісії. За результатами проведеного службового розслідування дисциплінарна комісія приймає рішення у формі висновку.
За частиною 1 статті 16 Дисциплінарного статуту службове розслідування проводиться та має бути завершено не пізніше одного місяця з дня його призначення керівником.
Відповідно до частини 1 статті 18 Дисциплінарного статуту Національної поліції України, під час проведення службового розслідування поліцейський має право на захист, що полягає в наданні йому можливості надавати письмові пояснення щодо обставин вчинення дисциплінарного проступку та докази правомірності своїх дій.
Колегія суддів враховує, що указом Президента України від 24.02.2022 № 64/2022 Про введення воєнного стану в Україні, затвердженого Законом України від 24.02.2022 № 2102-ІХ, введено в Україні воєнний стан із 05 години 30 хвилин 24.02.2022. Воєнний стан наразі триває.
Розділ V Дисциплінарного статуту Національної поліції України регулює особливості проведення службового розслідування в період дії воєнного стану.
Так, статтею 26 Дисциплінарного статуту Національної поліції України передбачено, зокрема, що у період дії воєнного стану службове розслідування проводиться з дотриманням вимог цього Статуту з урахуванням особливостей, визначених цим розділом.
Службове розслідування призначається та проводиться у формі письмового провадження.
Службове розслідування за фактом порушення поліцейським службової дисципліни може проводитися як дисциплінарною комісією, так і однією особою, у тому числі безпосередньо уповноваженим керівником, який одноособово здійснює передбачені Статутом повноваження дисциплінарної комісії .
Службове розслідування має бути завершене протягом 15 календарних днів з дня його призначення уповноваженим керівником. У разі потреби цей строк може бути продовжений керівником, який призначив службове розслідування, але не більш як на 15 календарних днів.
До строку проведення службового розслідування не зараховується документально підтверджений час перебування поліцейського, стосовно якого проводиться службове розслідування, у відрядженні чи на стаціонарному лікуванні в закладах охорони здоров`я, розташованих на підконтрольних органам державної влади територіях.
За результатами службового розслідування уповноважена особа складає висновок. У разі проведення службового розслідування безпосередньо керівником, який його призначив, висновок не складається, а обставини вчинення дисциплінарного проступку відображаються в наказі про притягнення до дисциплінарної відповідальності або в довідці про відсутність в діях поліцейського ознак дисциплінарного проступку.
Службове розслідування вважається завершеним у день затвердження керівником, який призначив службове розслідування, чи особою, яка його заміщує, висновку за результатами службового розслідування.
У разі проведення службового розслідування безпосередньо керівником, який його призначив, днем завершення службового розслідування є день підписання наказу про притягнення поліцейського до дисциплінарної відповідальності або довідки про відсутність в діях поліцейського дисциплінарного проступку, яка підлягає реєстрації в органі поліції.
Стаття 27 Дисциплінарного статуту визначає порядок відібрання пояснень під час проведення службового розслідування у період дії воєнного стану.
За положенням вказаної норми, зокрема, під час проведення службового розслідування уповноважена особа зобов`язана запропонувати поліцейському або іншій особі, обізнаній з обставинами вчинення дисциплінарного проступку, надати пояснення.
У разі відсутності поліцейського на службі уповноважена особа зобов`язана викликати його для надання пояснень. Виклик здійснюється шляхом його безпосереднього вручення поліцейському або надсилання поштовим зв`язком чи з використанням електронної комунікації.
За наявної можливості надсилання виклику поштовим зв`язком здійснюється рекомендованим листом на адресу місця проживання поліцейського, що зазначена в його особовій справі.
Надсилання виклику з використанням електронної комунікації здійснюється виключно на адресу електронної пошти поліцейського чи за іншими контактними даними, які зазначені в його особовій справі або які наявні в розпорядженні його безпосереднього керівника.
Виклик надсилається з таким розрахунком, щоб поліцейський, який викликається, мав не менше однієї доби для прибуття за вказаною у виклику адресою.
Виклик, який надіслано поштовим зв`язком, вважається таким, що отриманий поліцейським, на четвертий календарний день з дня його відправлення.
Виклик, надісланий з використанням електронної комунікації, вважається таким, що отриманий поліцейським, на другий день з дня його відправлення.
Якщо поліцейський, викликаний уповноваженою особою у визначеному цією статтею порядку, не з`явився та не повідомив про наявність поважних причин свого неприбуття, він вважається таким, що відмовився від надання пояснень, про що уповноваженою особою складається акт.
Від поліцейського, стосовно якого є підтвердні дані про самовільне залишення ним місця несення служби, виїзд до інших регіонів країни чи за кордон, пояснення не відбираються, поліцейський вважається таким, що відмовився від надання пояснень.
Отже, колегія суддів зазначає, що у період воєнного стану службове розслідування призначається та проводиться у формі письмового провадження. Під час якого уповноважена особа зобов`язана запропонувати поліцейському або іншій особі, обізнаній з обставинами вчинення дисциплінарного проступку, надати пояснення.
Порядок проведення службових розслідувань у Національній поліції України затверджено наказом Міністерства внутрішніх справ України від 07 листопада 2018 року № 893 (далі -Порядок № 893).
Згідно пункту 1 розділу ІІ Порядку №893 службове розслідування призначається за письмовим наказом керівника, якому надані повноваження із застосування до поліцейського дисциплінарного стягнення.
Підставами для призначення службового розслідування є заяви, скарги та повідомлення громадян, посадових осіб, інших поліцейських, засобів масової інформації, рапорти про вчинення порушення, що має ознаки дисциплінарного проступку, або безпосереднє виявлення ознак такого проступку посадовою особою поліції за наявності достатніх даних, що вказують на ознаки дисциплінарного проступку.
Так, колегія суддів погоджується із висновком суду першої інстанції про те, що службове розслідування призначено за підстав та у порядку, передбачених законодавством України. Відповідачем дотримано вимоги законодавства та проведено службове розслідування у межах діянь, які стали підставою для призначення такого службового розслідування.
Колегія суддів зазначає, що висновок службового розслідування лише фіксує певні обставини та не є остаточним документом, зобов`язуючим до вчинення будь-яких дій. Висновок службового розслідування, не породжує певних правових наслідків, його результати не мають обов`язкового характеру для позивача, а є лише передумовою для прийняття уповноваженим суб`єктом відповідного рішення. Висновок службового розслідування не є документом, який містить норми права загальної або індивідуальної дії. Він не може створювати нових правових норм, доповнювати чи змінювати чинне законодавство та не має обов`язкового характеру для суб`єкта по відношенню, до якого він винесений.
Повноваження щодо оцінки результатів службового розслідування, тяжкості проступку та обставин, за яких його скоєно, розмір заподіяної шкоди, попередньої поведінки винної особи та визнання нею вини тощо, а також безпосередньо затвердження висновку службового розслідування та визначення виду дисциплінарного стягнення, яке слід застосувати до конкретної особи є виключними повноваженнями відповідного керівника, який реалізуючи такі повноваження приймає відповідний наказ про притягнення поліцейського до дисциплінарної відповідальності.
У межах розгляду цієї справи, судом першої інстанції, надана правова оцінка обставинам наявності вчинення позивачем дисциплінарного проступку.
Колегія суддів наголошує, що вимогами законодавства визначено обов`язок поліцейських неухильно дотримуватися положень Конституції України, законів України та інших нормативно-правових актів, що регламентують діяльність поліції, та Присяги поліцейського. В основі поведінки працівника поліції закладені етичні, правові та службово-дисциплінарні норми поведінки, порушення яких утворює факт порушення Присяги. Під порушенням Присяги працівника поліції слід розуміти скоєння працівником поліції проступку (вчинку) проти інтересів служби, який суперечить покладеним на нього обов`язкам, підриває довіру до нього як носія влади, що призводить до приниження авторитету поліції та унеможливлює подальше виконання ним своїх обов`язків.
У своїй практиці Верховний Суд, аналізуючи норми законодавства, які регулюють особливості проходження служби в поліції, неодноразово висновував, що в основі поведінки працівника поліції закладені етичні, правові та службово-дисциплінарні норми поведінки.
Службова дисципліна полягає у виконанні (дотриманні) законодавчих та підзаконних актів із питань службової діяльності та бездоганному і неухильному додержанні порядку та правил, що такими нормативними актами передбачені.
Службова дисципліна базується на високій свідомості та зобов`язує кожного працівника поліції, курсанта, зокрема дотримуватися законодавства, неухильно виконувати вимоги Присяги, статутів і наказів начальників; з гідністю і честю поводитися в позаслужбовий час, бути прикладом у дотриманні громадського порядку, припиняти протиправні дії осіб, які їх учиняють.
Невиконання чи неналежне виконання дисципліни є дисциплінарним проступком, вчинення якого є підставою для дисциплінарної відповідальності.
Колегія суддів зазначає, що законодавець висуває підвищені вимоги до поліцейського, що пов`язано з особливим статусом Національної поліції, а також спрямованістю діяльності поліції на служіння суспільству шляхом забезпечення охорони прав і свобод людини, підтримання публічної безпеки і порядку.
Обов`язок поліцейського (курсанта) полягає у тому, щоб неухильно дотримуватися положень Конституції України, законів України та інших нормативно-правових актів, що регламентують діяльність поліції та Присяги, поважати і не порушувати прав і свобод людини та дотримуватися службової дисципліни.
Так, за правовою позицією Верховного Суду, викладеною у постановах від 21.09.2018 у справі № 824/227/17-а, від 08.08.2019 у справі № 824/1015/16-а, в основі поведінки працівника поліції закладені етичні, правові та службово-дисциплінарні норми поведінки, недодержання яких утворює факт порушення Присяги поліцейського. Тому, складаючи Присягу, поліцейський покладає на себе не тільки певні службові зобов`язання, але й моральну відповідальність за їх виконання. Присяга має правову природу одностороннього, індивідуального, публічно-правового характеру, конституційного зобов`язання поліцейського. Порушення Присяги слід розуміти як скоєння поліцейським проступку (вчинку) проти інтересів служби, який суперечить покладеним на нього обов`язкам, підриває довіру до нього як до носія влади, що призводить до приниження авторитету органів поліції та унеможливлює подальше виконання ним своїх обов`язків. Присяга поліцейського передбачає зобов`язання виконувати обов`язки сумлінно.
Вирішення питання про правомірність притягнення поліцейського до дисциплінарної відповідальності передбачає необхідність з`ясувати саме наявність складу дисциплінарного проступку в його діяннях.
Аналогічна правова позиція висловлена Верховним Судом у постанові від 19 травня 2022 року у справі № 480/4079/18, від 22 вересня 2022 року у справі №420/4977/20.
Відповідач, за результатом проведеного службового розслідування, дійшов висновку про наявності в діях позивача складу дисциплінарного проступку - порушення службової дисципліни, що виразилося у вимог пунктів 1, 4 та 6 частини третьої статті 1 Дисциплінарного статуту, пунктів 1, 2 частини першої статті 18 Закону України “Про Національну поліцію”, Присяги працівника поліції, визначеної частиною першою статті 64 Закону України “Про Національну поліцію”, підпунктів 1, 10, 13 пункту 3.1 розділу І посадової інструкції інспектора УПП в Одеській області ДПП, затвердженої наказом Департаменту патрульної поліції від 13.11.2018 № 5112, на підставі пункту 3 частини третьої статті 13 Дисциплінарного статуту.
Матеріалами службового розслідування підтверджено факт порушення позивачем службової дисципліни. Позивач вказані обставини належними та допустимими доказами не спростовує.
Так, відповідаючи на доводи апелянта стосовно того, що під час службового розслідування не розкрито, яким саме чином позивачем допущено порушення Присяги поліцейського, колегія суддів зазначає таке.
Як вбачається з матеріалів справи, зокрема з висновку службового розслідування, 23.08.2024 та 12.09.2024 старший лейтенант поліції ОСОБА_2 , перебуваючи у складі наряду “Океан - 0401” під час несення служби безвідповідально та зухвало поставився до своїх службових обов`язків, що виразилось у невиконанні наказу керівника, а саме т.в.о. заступника командира роти № 4 батальйону № 2 полку УПП в Одеській області ДПП сержанта поліції ОСОБА_3 , відданого в межах наданих повноважень та відповідно до закону щодо припинення правопорушення, відповідальність за яке передбачена статтею 210-1 КУпАП. Зокрема, старший лейтенант поліції ОСОБА_2 не припинив правопорушення, а також своєю бездіяльністю сприяв його вчиненню. Враховуючи, що поведінка працівника Національної поліції України завжди і за будь-яких обставин має бути бездоганною, відповідати високим стандартам професіоналізму і морально-етичним принципам стража правопорядку, поведінка старшого лейтенанта поліції ОСОБА_4 є проявом негідної поведінки під час несення служби, адже є такою, що підриває авторитет та довіру до нього як до носія влади. Причинами та умовами виявленого порушення стали особиста недисциплінованість, негативні особисті якості старшого лейтенанта поліції ОСОБА_4 , не виявлення ним високої свідомості дисципліни, порушення основних обов`язків поліцейського в частині неухильного дотримання Конституції, законів, інших нормативно-правових актів та Присяги поліцейського. Під час проведення службового розслідування призначено на підставі наказу УПП в Одеській області ДПП від 19.09.2024 № 588, 19.09.2024 було опитано старшого лейтенанта поліції ОСОБА_1 , який скористався своїм правом на захист та надав дисциплінарній комісії пояснення обставин можливого вчинення дисциплінарного проступку та докази правомірності своїх дій. Дисциплінарною комісією було враховано пояснення старшого лейтенанта поліції ОСОБА_1 надані в рамках проведення службового розслідування призначено на підставі наказу УПП в Одеській області ДПП від 19.09.2024 № 588, а також відображено їх у висновку службового розслідування. Дані факти підтверджуються матеріалами службового розслідування. Під час визначення виду стягнення керівник враховує характер проступку, обставини, за яких він був вчинений, особу порушника, ступінь його вини, обставини, що пом`якшують або обтяжують відповідальність, попередню поведінку поліцейського, його ставлення до служби. Вибір одного із видів дисциплінарного стягнення належить до дискреційних повноважень органу, що має право приймати рішення за результатами розгляду дисциплінарного провадження у конкретній ситуації між альтернативами, кожна з яких є правомірною.
Принагідно колегія суддів зауважує, що не виконання наказів керівника за своєю суттю, створює склад дисциплінарного правопорушення, що відповідно і є порушенням присяги, з огляду на те, що поліцейський урочисто клянеться сумлінно виконувати свої службові обов`язки. Тобто, саме невиконання позивачем наказів і є несумлінність щодо службових обов`язків.
Колегія суддів також відхиляє доводи апелянта про неврахування пояснень позивача під час службового розслідування, з огляду на те, що відповідач у відзиві на позов зазначив про врахування пояснення старшого лейтенанта поліції ОСОБА_1 та що вони були відображені у висновку службового розслідування.
Комісія встановила всі обставини події та довела порушення службової дисципліни саме позивачем щодо стверджуваного. 
Колегія суддів зауважує, що провина позивача у вчиненні дисциплінарного проступку в даному випадку проявляється у прямому умислі, тобто останній свідомо допускав настання несприятливих наслідків після вчинення ним даних дій. Дане порушення стало можливим внаслідок особистої недисциплінованості та повного ігнорування ним вимог чинного законодавства. 
Також, колегія суддів відхиляє доводи апелянта про те, що позивач не виконував явно протиправні накази, при цьому, жодного доказу протиправності наказів до апеляційного суду надано не було.
Щодо посилання скаржника на непропорційне застосування дисциплінарного стягнення, колегія суддів зазначає наступне.
Вирішення питання про правомірність притягнення поліцейського до дисциплінарної відповідальності передбачає необхідність з`ясувати саме наявність складу дисциплінарного проступку в його діяннях, що і було встановлено у цій справі.
Аналогічна правова позиція висловлена Верховним Судом у постанові від 19 травня 2022 року у справі № 480/4079/18, від 22 вересня 2022 року у справі №420/4977/20.
У контексті обставин цієї справи, суд ураховує, що обраний вид дисциплінарного стягнення не є найсуворішим, однак вчинення позивачем проступку суд обґрунтовано оцінив в аспекті співмірності обраного відповідачем виду дисциплінарного стягнення, та врахував не визнання позивачем факту вчинення ним такого проступку.
При цьому, закон не містить заборони застосування більш суворого заходу дисциплінарного впливу у вигляді "сувора догана", якщо до працівника поліції не застосувався менш суворий вид стягнення у вигляді "догани". Такі висновки суду є власним трактуванням статті 29 Дисциплінарного статуту.
Колегія суддів повторно звертає увагу, що під час визначення виду стягнення керівник враховує характер проступку, обставини, за яких він був вчинений, особу порушника, ступінь його вини, обставини, що пом`якшують або обтяжують відповідальність, попередню поведінку поліцейського та його ставлення до служби в сукупності, а не виключно наявність чи відсутність менш суворого виду стягнення.
Таким чином, відповідачем обґрунтовано, правомірно та пропорційно скоєного проступку з наслідками, застосовано до позивача дисциплінарне стягнення у вигляді догани, оскільки під час проведення службового розслідування інформація щодо можливих порушень службової дисципліни знайшла своє підтвердження.
Згідно з вимогами статті 242 КАС України рішення суду повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права при дотриманні норм процесуального права. Обґрунтованим є рішення, ухвалене судом на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин в адміністративній справі, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні, з наданням оцінки всім аргументам учасників справи. Судове рішення має відповідати завданню адміністративного судочинства, визначеному цим Кодексом.
Відповідно до вимог статті 90 КАС України суд оцінює докази, які є у справі, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об`єктивному дослідженні. Жодні докази не мають для суду наперед встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності.
Відповідно до вимог частини 2 статті 6 КАС України суд при вирішенні справи керується принципом верховенства права з урахуванням судової практики Європейського Суду з прав людини.
Судом апеляційної інстанції враховані приписи п.41 висновку №11 (2008) Консультативної ради європейських суддів до уваги Комітету Міністрів Ради Європи щодо якості судових рішень обов`язок суддів наводити підстави для своїх рішень не означає необхідності відповідати на кожен аргумент захисту на підтримку кожної підстави захисту. Обсяг цього обов`язку може змінюватися залежно від характеру рішення. Згідно з практикою Європейського суду з прав людини очікуваний обсяг обґрунтування залежить від різних доводів, що їх може наводити кожна зі сторін, а також від різних правових положень, звичаїв та доктринальних принципів, а крім того, ще й від різних практик підготовки та представлення рішень у різних країнах. З тим, щоб дотриматися принципу справедливого суду, обґрунтування рішення повинно засвідчити, що суддя справді дослідив усі основні питання, винесені на його розгляд.
Відповідно до вимог статті 77 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу, а в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.
Отже, в адміністративному процесі, як виняток із загального правила, у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень встановлена презумпція його винуватості. Презумпція винуватості покладає на суб`єкта владних повноважень обов`язок аргументовано, посилаючись на докази, довести правомірність свого рішення, дії чи бездіяльності та спростувати твердження позивача про порушення його прав, свобод чи інтересів.
На переконання колегії суддів, відповідачем доведено правомірність винесеного наказу №653 від 22.10.2024 про притягнення позивача до дисциплінарної відповідальності у вигляді суворої догани.
Враховуючи вищевикладене, колегія суддів вважає, що суд першої інстанції не допустив порушень норм матеріального чи процесуального права при вирішенні справи по суті, а наведені в апеляційній скарзі доводи не спростовують правильність висновків суду першої інстанції. За таких обставин, апеляційна скарга задоволенню не підлягає.
За приписами пункту 1 частини першої статті 316 КАС України суд апеляційної інстанції має право залишити апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення - без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвали судове рішення з додержанням норм матеріального та процесуального права.
Оскільки судом першої інстанції в межах доводів апеляційних скарг правильно встановлені обставини справи, судове рішення є обґрунтованим, ухвалене з дотриманням норм матеріального та процесуального права, доводи апеляційної скарги не спростовують висновків суду першої інстанції, тому підстав для їх задоволення та скасування рішення суду першої інстанції не вбачається.
У зв`язку із наведеним, перерозподіл судових витрат не проводиться.
Керуючись статтями 243, 250, 308, 311, 315, 316, 321, 322, 325, 329 КАС України, апеляційний суд, -
ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 залишити без задоволення.
Рішення Одеського окружного адміністративного суду від 22 грудня 2025 року у справі № 420/36589/24 залишити без змін.
Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дати ухвалення та не підлягає касаційному оскарженню до Верховного Суду, крім випадків, встановлених п.2 ч.5 ст.328 Кодексу адміністративного судочинства України.

Головуюча суддя Г.П. Казанчук

Судді Ю.М. Градовський

О.В. Єщенко