ТРЕТІЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
П О С Т А Н О В А
і м е н е м У к р а ї н и

08 квітня 2026 року 	м. Дніпро	справа № 280/10965/24	

Третій апеляційний адміністративний суд 
у складі колегії суддів: головуючого - судді Сафронової С.В. (доповідач),
суддів: Чепурнова Д.В., Коршуна А.О., 

розглянувши в порядку письмового провадження в м. Дніпрі апеляційну скаргу ОСОБА_1 на рішення Запорізького окружного адміністративного суду від 10.01.2025 в адміністративній справі №280/10965/24 за позовом  ОСОБА_1 до  Департаменту соціального захисту населення Запорізької міської ради про визнання протиправним та скасування рішення,- 

ВСТАНОВИВ:

26.11.2024 до Запорізького окружного адміністративного суду надійшла позовна заява ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України в Запорізькій області, в якій позивач просить суд визнати протиправним та скасувати рішення від 16.09.2024 вих. №5997, зафіксоване у повідомленні про припинення надання та повернення державної соціальної допомоги, виданому від імені заступника директора Департаменту - начальника Управління соціальної підтримки населення Департаменту соціального захисту населення Запорізької міської ради.
В обґрунтування позовних вимог зазначено, що позивачу призначено соціальну допомогу як одинокій матері з 01.02.2024 по 31.07.2024 у розмірі 1437,32 грн. 16.09.2024 відповідачем було прийнято рішення, в якому зазначено, що позивачу було здійснено переплату соціальної допомоги у розмірі 8623,92 грн, оскільки під час перевірки було виявлено, що особи, які входять до складу сім`ї на 01 число місяця, з якого призначається допомога, мають на депозитному рахунку кошти, що перевищують 100 тис. гривень. Вважає рішення відповідача протиправним, оскільки оскільки було прийнято всупереч положень постанови Кабінету Міністрів України від 07.03.2022 №214 «Деякі питання надання державної соціальної допомоги та пільг на період введення воєнного стану», в якій зазначено, що кошти державної соціальної допомоги, виплачені отримувачам під час воєнного стану до моменту подання ними нових заяви та документів, не підлягають поверненню, а строк надання допомоги на дітей одиноким матерям, які проживають на територіях територіальних громад, на яких ведуться бойові дії або тимчасово окупованих Російською Федерацією відповідно до переліку територій, на яких ведуться (велися) бойові дії або тимчасово окупованих Російською Федерацією, затвердженого Міністерством з питань реінтеграції тимчасово окупованих територій, продовжується. 
Рішенням Запорізького окружного адміністративного суду від 10.01.2025 в адміністративній справі №280/10965/24 у задоволенні позовних вимог ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 ; РНОКПП НОМЕР_1 ) до Департаменту соціального захисту населення Запорізької міської ради (69035, м. Запоріжжя, бульв. Марії Примаченко, буд. 3; код ЄДРПОУ 37573438) про визнання протиправним та скасування рішення – відмовлено. 
Не погодившись з рішенням суду першої інстанції, позивачкою подано апеляційну скаргу, в якій просить скасувати рішення суду першої інстанції та прийняти нове, яким позов задовольнити. Вказує, що з урахуванням Постанови №214 відповідач мав продовжити виплату раніше призначеної позивачу допомоги на період введення воєнного стану.
Відповідачем подано відзив на апеляційну скаргу, в якому просить апеляційну скаргу залишити без задоволення, а рішення суду першої інстанції – без змін.
Розгляд справи здійснюється в порядку письмового провадження у відповідності до ст. 311 КАС України.
Перевіривши законність та обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів апеляційної скарги, дослідивши матеріали справи та доводи апеляційної скарги, колегія суддів виходить з наступного.
Судом першої інстанції встановлено, що ОСОБА_1 02.02.2024 звернулась до відділу прийому громадян Хортицького району Департаменту соціального захисту населення із заявою про призначення їй державної соціальної допомоги на дітей одиноким матерям.
Управлінням позивачеві було призначено виплату державної соціальної допомоги на дітей одиноким матерям з 01.02.2024 по 31.07.2024 у розмірі 1437,32 грн.
Повідомленням №04-01-06/5997 від 16.09.2024 Департамент соціального захисту населення Запорізької міської ради повідомив позивачку про припинення надання та повернення державної соціальної допомоги. Підставою для припинення надання та повернення державної соціальної допомоги стали наступні обставини.
На підставі пункту 35-2 Порядку призначення і виплати державної допомоги сім`ям з дітьми, затверженого постановою Кабінету Міністрів України від 27.12.2001 №1751, позивачу було припинено виплату допомоги та встановлено переплату у розмірі 8623,92 грн, яку зобов`язано позивачку повернути добровільному порядку у строк до 20.11.2024.
За результатами верифікації, проведеної Міністерством фінансів України, встановлено наявність у позивачки депозитних рахунків із сумою коштів, що перевищує 100 000 грн. 
На виконання ухвали суду АТ «ТАСКОМБАНК» надало інформацію, відповідно до якої у період з 01.02.2024 по 20.08.2024 позивачка мала відкриті рахунки у національній та іноземній валюті, а загальний залишок коштів у перерахунку за курсом Національного банку України перевищував 100 000 грн.
Зазначені обставини свідчать про відсутність у позивачки права на отримання державної соціальної допомоги відповідно до пункту 35-2 Порядку №1751.
Отже, висновок суду першої інстанції щодо правомірності припинення виплати допомоги є обґрунтованим.
Разом з тим, колегія суддів апеляційної інстанції не погоджується з висновком суду першої інстанції щодо правомірності покладення на позивачку обов`язку повернути надміру виплачені кошти.
Відповідно до пункту 49 Порядку №1751, підставою для визначення та стягнення надміру виплачених сум є подання отримувачем свідомо неправдивих відомостей або неповідомлення про обставини, що впливають на призначення і виплату допомоги. 
Матеріали справи не містять належних та допустимих доказів того, що позивачка подала недостовірні відомості або умисно приховала інформацію про наявність депозитних рахунків.
Сам по собі факт відсутності права на отримання допомоги не є достатньою підставою для стягнення отриманих коштів.
Колегія суддів при вирішені справи також враховує приписи ст.1215 Цивільного кодексу України, які передбачають, що не підлягає поверненню безпідставно набуті заробітна плата і платежі, що прирівнюються до неї, пенсії, допомоги, стипендії, відшкодування шкоди, завданої каліцтвом, іншим ушкодженням здоров`я або смертю, аліменти та інші грошові суми надані фізичній особі як засіб до існування, якщо їх виплата проведена фізичною або юридичною особою добровільно, за відсутності рахункової помилки з її боку і недобросовісності з боку набувача.
Крім того, Верховний Суд України в постанові від 02 липня 2014 року у справі №6-91цс14 зазначив, що безпідставно набуті особою кошти, що належать до виплат, встановлених абзацом 2 ч.1 ст.1215 ЦК України, за відсутності рахункової помилки з боку особи, яка добровільно провела їх виплату, та факту недобросовісності набувача, не підлягають поверненню.
Доводи апеляційної скарги спростовують висновки суду першої інстанції та дають підстави для висновку, що судом першої інстанції при розгляді справи неповно з`ясовано обставини, що мають значення для справи, неправильно застосовано норми матеріального права, які регулюють спірні правовідносини.
Відповідно до ст. 242 КАС України рішення суду повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права при дотриманні норм процесуального права.
Обґрунтованим є рішення, ухвалене судом на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин в адміністративній справі, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні, з наданням оцінки всім аргументам учасників справи.
Згідно з п. 2 ч. 1 ст. 315 КАС України за наслідками розгляду апеляційної скарги на судове рішення суду першої інстанції суд апеляційної інстанції має право скасувати судове рішення повністю або частково і ухвалити нове судове рішення у відповідній частині або змінити судове рішення.
Відповідно до п. 4 ч. 1 ст. 317 КАС України підставами для скасування судового рішення суду першої інстанції повністю або частково та ухвалення нового рішення у відповідній частині або зміни рішення є неправильне застосування норм матеріального права або порушення норм процесуального права.
Доводи апеляційної скарги в цій частині є обґрунтованими. Інші доводи апеляційної скарги не спростовують правильності висновків суду першої інстанції щодо правомірності припинення виплати допомоги. 
Керуючись статтями 2, 9, 72, 77, 242– 246, 308, 310, 315, 316 Кодексу адміністративного судочинства України, суд 

ПОСТАНОВИВ:

Аляційну скаргу ОСОБА_1 -задовольнити частково.
Рішення Запорізького окружного адміністративного суду від 10.01.2025 в адміністративній справі №280/10965/24 -скасувати в частині відмови у задоволенні позовних вимог. 
Прийняти у цій частині нове рішення, яким:
Визнати протиправним та скасувати рішення, оформлене повідомленням Департаменту соціального захисту населення Запорізької міської ради від 16.09.2024 №5997, в частині визначення переплати державної соціальної допомоги на дітей одиноким матерям у розмірі 8623,92 грн та зобов`язання ОСОБА_1 повернути зазначені кошти.
В іншій частині рішення Запорізького окружного адміністративного суду від 10.01.2025 в адміністративній справі №280/10965/24 — залишити без змін.
Постанова набирає законної сили з дати її прийняття та може бути оскаржена шляхом подачі касаційної скарги безпосередньо до Верховного Суду в порядку і строки, визначені статтями 328-329 КАС України. 

Головуючий - суддя С.В. Сафронова 

суддя Д.В. Чепурнов 

суддя А.О. Коршун