Справа № 588/127/26
Провадження № 1-кп/588/60/26 

В И Р О К
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

02 квітня 2026 року м. Тростянець

Тростянецький районний суд Сумської області у складі:
головуючого судді ОСОБА_1 ,
за участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 ,
розглянувши у відкритому судовому засіданні об`єднане кримінальне провадження, внесене до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 12026205490000009 від 16.01.2026 та за № 12026205490000027 від 12.03.2026 відносно

ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Тростянець Сумської області, громадянина України, з професійно-технічною освітою, непрацюючого, неодруженого, зареєстрованого та проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , раніше судимого:
- 12.02.2024 Охтирським міськрайонним судом Сумської області за ст. 126-1 КК України до покарання у виді 150 годин громадських робіт;
- 21.11.2025 Тростянецьким районним судом Сумської області за ст. 390-1 КК України до покарання у виді пробаційного нагляду строком на 1 рік,

обвинуваченого у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених частиною 2 статті 389, статтею 390-1 КК України, 
сторони кримінального провадження: 
прокурор ОСОБА_4 ,
обвинувачений ОСОБА_3 ,
захисник ОСОБА_5 ,

У С Т А Н О В И В:

Суд визнав доведеним, що ОСОБА_3 був засудженим 12.02.2024 Охтирським міськрайонним судом Сумської області за вчинення злочину передбаченого ст. 126-1 КК України до покарання у виді 150 годин громадських робіт.
12.12.2025 після набрання законної сили вирок надійшов на виконання до Охтирського районного сектору №1 філії ДУ «Центр пробації» в Сумській області. 
08.01.2026 ОСОБА_3 був поставлений на облік в Охтирському районному секторі №1 філії ДУ «Центр пробації» в Сумській області та йому роз`яснено порядок і умови відбування покарання у вигляді громадських робіт, а також наслідки ухилення від відбування покарання, в тому числі у вигляді кримінальної відповідальності за ч. 2 ст. 389 КК України. 
Для відбування покарання ОСОБА_3 направлений до КП «Чисте місто», де він відповідно до наказу №1 від 08.01.2026 прийнятий на громадські роботи, та складено графік виходу на роботу засудженого до громадських робіт на січень 2026 року. Від отримання направлення до КП «Чисте місто» ОСОБА_3 відмовився у зв`язку з його незгодою із вироком суду.
Будучи обізнаним з порядком і умовами відбування покарання у вигляді громадських робіт, обов`язками засудженої особи, а також, будучи неодноразово письмово попередженим про наслідки ухилення від відбування цього виду покарання, зокрема з можливістю бути притягнутим за такі дії до кримінальної відповідальності, ОСОБА_3 , діючи з прямим умислом, з метою ухилення від відбування покарання у виді громадських робіт, розуміючи наслідки своїх дій, у період з 09.01.2026 по 28.01.2026, без поважних причин, не приступив до виконання та не відпрацював громадських робіт у КП «Чисте місто», призначених йому згідно вироку Охтирського міськрайонного суду Сумської області від 12.02.2024.
Також, ОСОБА_3 постановою Тростянецького районного суду Сумської області від 26.12.2025 був направлений до відповідального суб`єкта виконавчого комітету Тростянецької міської ради для проходження програми для кривдників, передбаченої Законом України «Про запобігання та протидію домашньому насильству» строком три місяці.
В подальшому фахівцем із соціальної роботи КЗ «Центр надання соціальних послуг» ТМР ОСОБА_6 16.01.2026 під підпис вручено ОСОБА_3 повідомлення про необхідність проходження програми для кривдників у КЗ «Центр надання соціальних послуг» ТМР за адресою: м. Тростянець, вул. Л. Татаренка, буд. 2, та попереджено про можливість притягнення його до кримінальної відповідальності за ст.390-1 КК України за умисне ухилення від проходження даної програми. Крім того, 06.02.2026 ОСОБА_3 ознайомлено під підпис з його індивідуальним планом проходження корекційної програми та з ним проведено відповідно до даного плану перше заняття – діагностику.
Будучи обізнаним з порядком і умовами проходження корекційної програми для кривдників, а також неодноразово письмово попереджений про кримінальну відповідальність за умисне ухилення від проходження програми для кривдників, ОСОБА_3 16.02.2026, 23.02.2026, 02.03.2026, 09.03.2026, 16.03.2026, 23.03.2026 без поважної причини не з`явився на заняття згідно з індивідуальним планом до КЗ «Центр надання соціальних послуг» ТМР. 
Дії ОСОБА_3 суд кваліфікує за частиною 2 статті 389 КК України, як ухилення засудженого від відбування покарання у виді громадських робіт.Також дії  ОСОБА_3 суд кваліфікує за ст. 390-1 КК України, як умисне ухилення від проходження програми для кривдників особою, щодо якої такі заходи застосовані судом.
Визнавши на підставі ч. 3 ст. 349 КПК України недоцільним дослідження доказів стосовно фактичних обставин справи, які ніким не оспорюються, з`ясувавши правильне розуміння обвинуваченим змісту цих обставин, за відсутності сумнівів у добровільності його позиції, роз`яснивши йому, що у такому випадку він буде позбавлений права оспорювати ці фактичні обставини в апеляційному порядку, суд обмежився допитом обвинуваченого та дослідженням матеріалів, що характеризують особу обвинуваченого, а також матеріалів, що стосуються вирішення питання речових доказів.
Допитаний у судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_3 за пред`явленим йому обвинуваченням за ч. 2 ст. 389, ст. 390-1 КК України винуватим себе визнав повністю та погодився з його правовою кваліфікацією, не оспорив обставин, викладених в обвинувальному акті, і суду пояснив, що не відбував громадські роботи, оскільки за це не платять гроші. Якщо б його хоча б годували, то він би відбував громадські роботи. Також він два чи три рази поспілкувався із психологом, але зрозумів, що психолог нічим йому не допоможе, тому не захотів втрачати час. Про кримінальну відповідальність за ухилення від відбування громадських робіт та ухилення від проходження програми для кривдників його попереджали. У вчиненому щиро розкаюється.
Показання обвинуваченого щодо скоєння кримінального правопорушення не містять протиріч і підтверджують повністю обставини пред`явленого обвинувачення.
За таких обставин, суд вважає вину ОСОБА_3 у пред`явленому обвинуваченні доведеною повністю.
При визначенні виду та міри покарання обвинуваченому, суд враховує тяжкість та ступінь суспільної небезпеки вчинених кримінальних правопорушень, які належать до кримінальних проступків. Також суд враховує характер вчинених діянь, особу обвинуваченого ОСОБА_3 , який не працює, неодружений, раніше судимий, за місцем проживання характеризується посередньо, на обліку у лікаря-психіатра та лікаря-нарколога не перебуває.
Як пом`якшуючу покарання обставину суд відповідно до статті 66 КК України визнає щире каяття обвинуваченого, який висловив критичну оцінку своєї поведінки шляхом повного визнання вини та готовності нести кримінальну відповідальність.
Обставини, які обтяжують покарання ОСОБА_3 відповідно до статті 67 КК України, не встановлені.
При призначенні покарання обвинуваченому ОСОБА_3 суд враховує також вимоги ст.65 КК України щодо призначення судом покарання у межах, установлених у санкції статті (санкції частини статті) Особливої частини цього Кодексу, що передбачає відповідальність за вчинене кримінальне правопорушення, відповідно до положень Загальної частини цього Кодексу, з урахуванням того, що особі, яка вчинила кримінальне правопорушення, має бути призначене покарання, необхідне й достатнє для її виправлення та попередження нових кримінальних правопорушень. 
Відповідно до ч. 2 ст. 65 КК України більш суворий вид покарання з числа передбачених за вчинене кримінальне правопорушення призначається лише у разі, якщо менш суворий вид покарання буде недостатній для виправлення особи та попередження вчинення нею нових кримінальних правопорушень.
З огляду на викладені вище обставини та дані про особу обвинуваченого ОСОБА_3 , суд вважає необхідним призначити обвинуваченому покарання:
- за частиною 2 статті 389 КК України у виді обмеження волі на строк два роки;
- за статтею 390-1 КК України у виді обмеження волі на строк один рік.
На підставі частини 1 статті 70 КК України за сукупністю кримінальних правопорушень, шляхом поглинення менш суворого покарання більш суворим, остаточно призначити ОСОБА_3 покарання у виді обмеження волі на строк два роки.
Суд вважає, що саме таке покарання буде необхідним і достатнім для виправлення обвинуваченого та попередження вчинення ним нових кримінальних правопорушень.
Відповідно до положень ч. 1 ст. 71 КК України, якщо засуджений після постановлення вироку, але до повного відбуття покарання вчинив нове кримінальне правопорушення, суд до покарання, призначеного за новим вироком, повністю або частково приєднує невідбуту частину покарання за попереднім вироком.
Частиною 4 ст. 71 КК передбачено, що остаточне покарання за сукупністю вироків, крім випадків, коли воно визначається шляхом поглинення одного покарання іншим, призначеним у максимальному розмірі, має бути більшим від покарання, призначеного за нове кримінальне правопорушення, а також від невідбутої частини покарання за попереднім вироком.
Вироком Охтирського міськрайонного суду Сумської області від 12.02.2024 ОСОБА_3 було визнано винуватим у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ст. 126-1 КК України та призначено покарання у виді громадських робіт на строк 150 годин.
Також вироком Тростянецького районного суду Сумської області від 21.11.2025 ОСОБА_3 було визнано винуватим у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ст. 390-1 КК України та призначено покарання у виді пробаційного нагляду на строк 1 рік.
Отже до призначеного ОСОБА_3 покарання за даним вироком суд вважає за необхідне частково приєднати невідбуту частину покарання за вироком Охтирського міськрайонного суду Сумської області від 12.02.2024, а також частково приєднати невідбуту частину покарання за вироком Тростянецького районного суду Сумської області від 21.11.2025 перерахувавши менш суворий вид покарання у більш суворий відповідно до положень ст. 72 КК України виходячи із співвідношення, що одному дню обмеження волі відповідає: вісім годин громадських робіт; один день пробаційного нагляду.
Долю речових доказів вирішити відповідно до статті 100 КПК України, зокрема СD-R диск з фрагментами відеозапису з нагрудної бодікамери працівника поліції, який зберігається у матеріалах кримінального провадження №12026205490000027 – необхідно залишити в матеріалах кримінального провадження.
Процесуальні витрати відсутні. 
Клопотання про застосування відносно ОСОБА_3 запобіжного заходу до набрання вироком законної сили не заявлено.
На підставі викладеного та керуючись ст. 2, 7, 349, 368-374, 392, 395 КПК України, суд, 

У Х В А Л И В:

Визнати ОСОБА_3 винуватим у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених частиною 2 статті 389, статтею 390-1 КК України та призначити йому покарання:
- за частиною 2 статті 389 КК України у виді обмеження волі на строк два роки;
- за статтею 390-1 КК України у виді обмеження волі на строк один рік.
На підставі частини 1 статті 70 КК України за сукупністю кримінальних правопорушень, шляхом поглинення менш суворого покарання більш суворим, остаточно призначити покарання у виді обмеження волі на строк два роки.
На підставі ч. 1 ст. 71, ч. 1 ст. 72 КК України за сукупністю вироків, до покарання, призначеного за цим вироком, частково приєднати невідбуту частину покарання за вироком Охтирського міськрайонного суду Сумської області від 12.02.2024, а також частково приєднати невідбуту частину покарання за вироком Тростянецького районного суду Сумської області від 21.11.2025 та остаточно призначити до відбуття  ОСОБА_3 покарання у виді обмеження волі на строк 2 (два) роки 6 (шість) місяців.
Строк відбування покарання ОСОБА_3 рахувати з дня його прибуття та постановки на облік у виправному центрі.
Речовий доказ: СD-R диск з фрагментами відеозапису з нагрудної бодікамери працівника поліції, який зберігається у матеріалах кримінального провадження №12026205490000027 – залишити в матеріалах кримінального провадження.
Вирок може бути оскаржений в апеляційному порядку з підстав, передбачених статтею 394 КПК України, до Сумського апеляційного суду через Тростянецький районний суд Сумської області шляхом подання апеляційної скарги протягом 30 днів з моменту його проголошення.
Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, встановленого КПК України, якщо таку скаргу не було подано.
У разі подання апеляційної скарги судове рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції. Учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку суду. Копію вироку негайно після його проголошення вручити прокурору, обвинуваченому та захиснику.

Суддя ОСОБА_1