Справа № 464/828/26 Головуючий у 1 інстанції: Шашуріна Г.О. 
Провадження № 33/811/602/26 Доповідач: Партика І. В. 

ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

17 квітня 2026 року Львівський апеляційний суд у складі: судді Партики І.В., за участі особи, яка притягується до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 , захисника – адвоката Островського Юрія Миколайовича, потерпілої ОСОБА_2 , розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Львові, апеляційну скаргу ОСОБА_1 на постанову Сихівського районного суду м. Львова від 24 березня 2026 року щодо ОСОБА_1 ,
встановив:
цією постановою, ОСОБА_1 визнано винуватим у вчиненні правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 173-2 КУпАП, та накладено на нього адміністративне стягнення у виді 5 діб адміністративного арешту .
Стягнуто з ОСОБА_1 в дохід держави судовий збір у розмірі 665,60 грн.
Судом першої інстанції встановлено, що ОСОБА_1 , 14 січня 2026 року о 20:30 год. за адресою проживання: АДРЕСА_1 , вчинив відносно своєї дружини домашнє насильство, тобто умисні дії фізичного та психологічного характеру, а саме штовхав її, ображав нецензурною лайкою у присутності неповнолітніх дітей, за що передбачена відповідальність ч. 1 ст.173-2 КУпАП.
Не погоджуючись з даною постановою ОСОБА_1 , подав апеляційну скаргу, в якій просить скасувати оскаржену постанову та постановити нову, якою визнати його винним у вчинені адміністративного правопорушення, передбаченого 1 ст. 173-2 КУпАП та накласти на нього стягнення у виді штрафу від 20 до 40 неоподаткованих мінімумів громадян.
В доводах апеляційної скарги зазначає, що з постановою суду першої інстанції він не погоджується в частині накладеного на нього стягнення.
Повідомляє, що він визнав вину, попросив вибачення у своєї дружини, дане порушення вчинив вперше, в стані алкогольного сп`яніння, про що щиро шкодує, він є працевлаштований на АТ «Українська залізниця» на посаді електромеханіка, не становить небезпеки для своєї сім`ї та оточення.
Наголошує, що судом першої інстанції не взято до уваги показання його дружини, його щире каяття, стан здоров`я та обставини які пом`якшують покарання.
Вислухавши доповідь судді, пояснення особи, яка притягується до адміністративної відповідальності та його захисника на підтримку доводів апеляційної скарги, пояснення потерпілої на підтримку аргументів апеляційної скарги, перевіривши матеріали справи, доводи апеляційної скарги, апеляційний суд вважає, що апеляційна скарга підлягає до задоволення частково, виходячи з наступних підстав.
Відповідно до ч. 1 ст. 7 КУпАП ніхто не може бути підданий заходу впливу в зв`язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставах і в порядку, встановленому законом.
Частиною 7 ст. 294 КУпАП встановлено, що апеляційний суд переглядає справу в межах апеляційної скарги.
Згідно зі ст. 245 КУпАП, завданнями провадження в справах про адміністративні правопорушення є своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом.
Відповідно до ст. 280 КУпАП, орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.
Як зазначено в ст. 252 КУпАП, орган (посадова особа) оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю.
Відповідно до ч. 1 ст. 173-2 КУпАП передбачено відповідальність за вчинення домашнього насильства, насильства за ознакою статі, тобто умисне вчинення будь-яких діянь (дій або бездіяльності) фізичного, психологічного чи економічного характеру (застосування насильства, що не спричинило тілесних ушкоджень, погрози, образи чи переслідування, позбавлення житла, їжі, одягу, іншого майна або коштів, на які потерпілий має передбачене законом право, тощо), внаслідок чого могла бути чи була завдана шкода фізичному або психічному здоров`ю потерпілого, а так само невиконання термінового заборонного припису особою, стосовно якої він винесений, або неповідомлення уповноваженим підрозділам органів Національної поліції України про місце свого тимчасового перебування в разі винесення такого припису.
Винуватість ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення передбаченого ч. 1 ст. 173-2 КУпАП підтверджена дослідженими судом першої інстанції доказами, та у апеляційній скарзі не оскаржується, а тому судом апеляційної інстанції не переглядається.
Приймаючи рішення про накладення адміністративного стягнення на ОСОБА_1 за вчиненні адміністративні правопорушення суд першої інстанції, враховуючи конкретні обставини справи, прийшов до висновку про накладення на ОСОБА_1 адміністративного стягнення, передбаченого санкцією ч. 1 ст. 173-2 КУпАП, а саме 5 діб адміністративного арешту.
Разом з тим, при накладенні адміністративного стягнення судом не в повній мірі були враховані положення ст. 33 КУпАП.
Відповідно до вимог даної норми закону, при накладенні адміністративного стягнення враховується характер вчиненого правопорушення, особу порушника, ступінь його вини, майновий стан, обставини, що пом`якшують та обтяжують відповідальність.
Санкцією ч. 1 ст. 173-2 КУпАП передбачені стягнення у виді штрафу від двадцяти до сорока неоподатковуваних мінімумів доходів громадян або громадські роботи на строк від тридцяти до сорока годин, або адміністративний арешт на строк до десяти діб.
Отже, санкції інкримінованого ОСОБА_1 правопорушення, передбачає альтернативний вид стягнення. За наявності альтернативного виду стягнення у виді штрафу, суд, належним чином, в постанові не обґрунтував підстав для обрання йому стягнення суворішого, у виді 5 діб адміністративного арешту.
Такий висновок суду першої інстанції щодо обраного до правопорушника найбільш суворого виду адміністративного стягнення, апеляційний суд вважає необґрунтованим.
Судом апеляційної інстанції встановлено, що ОСОБА_1 щиро розкаявся у вчиненому, визнав свою вину, з потерпілою примирився, вибачився перед нею, дане порушення вчинив вперше, про що щиро шкодує, він працевлаштований на АТ «Українська залізниця» на посаді електромеханіка, позитивно характеризується, не становить небезпеки для своєї сім`ї та оточення.
Окрім того, він раніше до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 173-2 КУпАП не притягувався.
Застосувавши до ОСОБА_1 адміністративне стягнення у виді 5 діб адміністративного арешту за вчинення правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 173-2 КУпАП, суд першої інстанції, обрав адміністративне стягнення, яке за своїм видом є явно несправедливим через суворість.
У відповідності до ст. 23, 33 КУпАП адміністративне стягнення є мірою відповідальності і застосовується з метою виховання особи, яка вчинила адміністративне правопорушення, в дусі додержання законів України, поваги до правил співжиття, а також запобігання вчиненню нових правопорушень як самим правопорушником, так і іншими особами. При накладенні стягнення враховується характер вчиненого правопорушення, особа порушника, ступінь його вини, майновий стан, обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність.
При накладенні на ОСОБА_1 стягнення, апеляційний суд враховує особу правопорушника, конкретні обставини справи те, що дане правопорушення ним вчинено вперше, раніше до адміністративної відповідальності за такою категорією правопорушень він не притягувався, вину визнав та щиро кається у вчиненому, є працьовитий АТ «Українська залізниця» на посаді електромеханіка, позитивно характеризується, доброзичливий, займається вихованням неповнолітніх дітей, не становить небезпеки для своєї сім`ї та оточення.
Апеляційний суд вважає, що за наведених обставин застосоване відносно ОСОБА_1 адміністративне стягнення у виді 5 діб адміністративного арешту є надто суворим, а тому таке слід змінити та накласти стягнення відповідно до санкції ч. 1 ст. 173-2 КУпАП, у виді штрафу в розмірі сорока неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 680 грн., що буде необхідним та достатнім для досягнення визначеної ст. 23 КУпАП мети - виховного впливу та запобіганню вчинення ОСОБА_1 нових правопорушень.
Відповідно до п. 4 ч. 8 ст. 294 КУпАП за наслідками розгляду апеляційної скарги суд апеляційної інстанції має право змінити постанову.
На підставі викладеного, вважаю апеляційну скаргу особи, якою притягнуто до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 слід задовольнити частково, змінити постанову Сихівського районного суду м. Львова від 24 березня 2026 року в частині накладення адміністративного стягнення, та накласти на ОСОБА_1 стягнення у виді штрафу в розмірі 40 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 680 грн.
Керуючись ст. 294 КУпАП, апеляційний суд, -
постановив:
апеляційну скаргу ОСОБА_1 задоволити частково.
Постанову Сихівського районного суду м. Львова від 24 березня 2026 року про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності, передбаченої ч. 1 ст.173-2 КУпАП – змінити.
Накласти на ОСОБА_1 стягнення у виді штрафу в розмірі 40 неоподаткованих мінімумів громадян, що становить 680 грн.
У решті постанову суду залишити без змін.
Постанова є остаточна й оскарженню не підлягає.

Суддя        Партика І.В.