КИЇВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД  	
Р І Ш Е Н Н Я
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
16 березня 2026 року м. Київ справа №320/12355/24
Київський окружний адміністративний суд у складі судді Жук Р.В., розглянувши за правилами загального позовного провадження у порядку письмового провадження адміністративну справу
за позовом ОСОБА_1 
до 1) Кваліфікаційно-дисциплінарної комісії прокурорів;
2) Дніпропетровської обласної прокуратури 
про визнання протиправним та скасування рішення та наказу, -

УСТАНОВИВ:

І. Зміст позовних вимог.
До Київського окружного адміністративного суду звернувся ОСОБА_1 з адміністративним позовом до Кваліфікаційно-дисциплінарної комісії прокурорів, Дніпропетровської обласної прокуратури, в якому просить суд:
- визнати протиправним та скасувати рішення Кваліфікаційно-дисциплінарної комісії прокурорів №126дп-23 від 28.06.2023 в частині притягнення прокурора Центральної окружної прокуратури міста Дніпра ОСОБА_1 до дисциплінарної відповідальності та накладення дисциплінарного стягнення у виді догани;
- визнати протиправним та скасувати наказ керівника Дніпропетровської обласної прокуратури №1435к від 11.07.2023 про застосування до прокурора Центральної окружної прокуратури міста Дніпра Дніпропетровської області ОСОБА_1 дисциплінарного стягнення у вигляді догани.

ІІ. Виклад позиції позивача та заперечень відповідача.
В обґрунтування позовних вимог позивачем зазначено, що рішенням Кваліфікаційно-дисциплінарної комісії прокурорів №126дп-23 від 28.06.2023 прокурора Центральної окружної прокуратури міста Дніпра Дніпропетровської області ОСОБА_1 , притягнуто до дисциплінарної відповідальності та накладено дисциплінарне стягнення у вигляді догани.
Позивач вважає, що при прийнятті Кваліфікаційно-дисциплінарною комісією прокурорів рішення №126дп-23 від 28.06.2023 та винесенні наказу керівника Дніпропетровської обласної прокуратури №1435к від 11.07.2023 про застосування дисциплінарного стягнення були відсутні підстави для притягнення його до дисциплінарної відповідальності, вказані рішення прийняті із порушенням норм матеріального та процесуального права, а отже підлягають скасуванню, оскільки прийняті без врахування всіх фактичних обставин дисциплінарного провадження, упереджено та необґрунтовано. Згідно вказаного рішення позивач не повідомив у встановлений законодавством строк свого безпосереднього керівника про потенційний конфлікт інтересів внаслідок включення 12.09.2022 до складу групи прокурорів у кримінальному провадженні №12022041640000579, старшим якої визначено позивача, його дружини ОСОБА_2 
03.08.2022 у кримінальному провадженні №12022041640000579 керівником Центральної окружної прокуратури визначено групу прокурорів у складі прокурора Шпак О.М., ОСОБА_3 та ОСОБА_4 дружину позивача - ОСОБА_2 визначено старшим групи прокурорів. В подальшому, 12.09.2022 заступником керівника Центральної окружної прокуратури міста Дніпра визначено нову групу прокурорів у кримінальному провадженні №12022041640000579, старшим якої визначено позивача, при цьому дружину позивача не виключено зі складу групи прокурорів. З постановою від 12.09.2022 про зміну групи прокурорів ні позивача ні його дружину не ознайомлювали, від ознайомлення з постановою не ухилялись, про факт її винесення не знали та дізнались лише 13.10.2022, що підтверджується матеріалами службового розслідування та заступником керівника окружної прокуратури, який вказану постанову виніс. 13.10.2022 позивача та ОСОБА_2 керівнику Центральної окружної прокуратури міста Дніпра повідомлено про конфлікт інтересів у кримінальному провадженні №12022041640000579, в наслідок чого ОСОБА_2 13.10.2022 виключено зі складу групи прокурорів у вказаному кримінальному провадженні.
Також позивач зазначив, що висновки про те, що він повинен був, тобто зобов`язаний був дізнатись про включення його та його дружини в одну групу прокурорів при формуванні витягу з ЄРДР з 14 розділами інформації чи при відкритті картки кримінального правопорушення з 210 розділами інформації свідчать про те, що позивач начебто зобов`язаний в установленому законом порядку при вчиненні вищевказаних дій ознайомлюватись зі складом групи прокурорів, що не відповідає дійсності та суперечить положенням статті 19 Конституції України, відповідно до яких прокурор зобов`язаний діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.
Крім того, позивачем зазначено, що згідно статтею 36 КПК України прокурор, здійснюючи свої повноваження відповідно до вимог цього Кодексу, є самостійним у своїй процесуальній діяльності, втручання в яку осіб, що не мають на те законних повноважень, забороняється. Також, відповідно до статті 16 Закону України «Про прокуратуру» незалежність прокурора забезпечується зокрема забороною незаконного впливу, тиску чи втручання у здійснення повноважень прокурора. Здійснюючи функції прокуратури, прокурор є незалежним від будь-якого незаконного впливу, тиску, втручання і керується у своїй діяльності лише Конституцією та законами України. Відповідальність за неповідомлення про конфлікт інтересів, в даному випадку, настає лише у випадку коли особа повинна була про нього дізнатись в силу покладених посадових обов`язків або чинного законодавства, а не лише за фактом моделювання можливої ситуації, внаслідок якої позивач мав можливість, без необхідності на те, звернути увагу на склад групи прокурорів. Тобто, висновки про те, що внаслідок формування витягу з ЄРДР чи відкриття картки кримінального правопорушення, або під час підписання чи погодження процесуальних документів у кримінальному проваджені №12022041640000579, позивач повинен був, тобто був зобов`язаний, ознайомитись зі складом групи прокурорів є необґрунтованими законодавством припущеннями, які видані за юридичні факти.
Разом з тим, позивач зазначає, що з матеріалів дисциплінарного провадження вбачається, що про включення його дружини ОСОБА_2 до складу групи прокурорів у кримінальному проваджені №12022041640000579, старшим якої визначено позивача, він дізнався 13.10.2022. Інших належних та допустимих доказів про його обізнаність в період з 12.09.2022, тобто з дня прийняття заступником керівника Центральної окружної прокуратури міста Дніпра зазначеної постанови, по 13.10.2022, тобто по дату його фактичного ознайомлення з прийнятим рішенням, матеріалами дисциплінарного провадження не встановлено. В рішенні Кваліфікаційно-дисциплінарної комісії прокурорів №126дп-23 від 28.06.2023 про притягнення позивача до дисциплінарної відповідальності вказані докази не зазначені у зв`язку з їх відсутністю.
У рішенні Кваліфікаційно-дисциплінарної комісії прокурорів, як доказ вчинення позивачем дисциплінарного правопорушення вказано, «що прокурор Шпак О.О. 15 вересня 2022 року особисто підписував клопотання про проведення обшуків, а перед тим розглядав матеріали кримінального провадження та як додаток до клопотань 14 вересня 2022 року роздрукував із ЄРДР витяг із кримінального провадження». Проте, позивач зазначає, що такий витяг не друкував.
Позивач зазначив, що зі змісту висновку службового розслідування, дисциплінарної скарги Генеральної інспекції Офісу Генерального прокурора, висновку та рішення Кваліфікаційно-дисциплінарної комісії прокурорів про наявність в діях позивача ознак дисциплінарного проступку, є очевидним і зрозумілим, що його притягнуто до дисциплінарної відповідальності за «невиконання чи неналежне виконання службових обов`язків» (п. 1 ч. 1 ст. 43 Закону України «Про прокуратуру»), внаслідок яких позивач повинен був дізнатись про потенційний конфлікт інтересів у кримінальному провадженні. Отже, така підстава для притягнення позивача до дисциплінарної відповідальності як «вчинення ним дій, що порочать звання прокурора» є необґрунтованою, недоведеною та спростовується самими доводами оскаржуваного рішення.
Дніпропетровська обласна прокуратура заперечила проти задоволення позовних вимог, зазначивши, до Кваліфікаційно-дисциплінарної комісії прокурорів надійшла дисциплінарна скарга виконувача обов`язків керівника Генеральної інспекції Офісу Генерального прокурора Дзюби І.І. про вчинення прокурорами ОСОБА_5 та ОСОБА_1 дисциплінарних проступків. У дисциплінарній скарзі скаржник вказав, що ОСОБА_1 усупереч вимогам пункту 2 частини 1 статті 28 Закону України «Про запобігання корупції», статтей 14, 19 Кодексу професійної етики та поведінки прокурорів після винесення постанови від 12.09.2022 про визначення його старшим групи прокурорів у кримінальному провадженні №12022041640000579, у якому його дружину одночасно призначено прокурором, а також після внесення цих відомостей до Єдиного реєстру досудових розслідувань 12.09.2022, у визначений законом строк не повідомив керівника органу прокуратури про наявність у нього конфлікту інтересів і не заявив самовідвід в порядку статті 80 Кримінального процесуального кодексу України.
Таким чином, на думку відповідача-1, прокурорами ОСОБА_5 та ОСОБА_1 порушено вимоги статті 28 Закону України «Про запобігання корупції», статті 19 Закону України «Про прокуратуру», статті 9 КПК України, статтей 5, 14, 19 Кодексу професійної етики та поведінки прокурорів, тобто вчинено дисциплінарні проступки, відповідальність за які передбачено пунктами 5, 6 частини 1 статті 43 Закону України «Про прокуратуру», і наявні підстави для притягнення їх до дисциплінарної відповідальності за вчинення дій, що порочать звання прокурора і можуть викликати сумнів у його об`єктивності, неупередженості та незалежності, у чесності та непідкупності органів прокуратури, а також грубе порушення правил прокурорської етики.
Так, за результатами розгляду дисциплінарного провадження, відповідно до пункту 8 частини 1 статті 11 Закону та пункту 115 Положення про порядок роботи відповідного органу, що здійснює дисциплінарне провадження (https://kdkp.gov.ua/page/approved-documents), 10.07.2023 до обласної прокуратури для застосування надійшла копія рішення КДКП від 28.06.2023 №126дп-23 про накладення дисциплінарного стягнення на заступника керівника Центральної окружної прокуратури міста Дніпра ОСОБА_5 та прокурора Центральної окружної прокуратури міста Дніпра Шпака О.О.
Наказом виконувача обов`язків керівника Дніпропетровської обласної прокуратури від 11.07.2023 №1435к застосовано до прокурора Центральної окружної прокуратури міста Дніпра ОСОБА_1 дисциплінарне стягнення у виді догани за вчинення дій, що порочать звання прокурора і можуть викликати сумнів у його об`єктивності, неупередженості та незалежності, у чесності та непідкупності органів прокуратури, а також грубе порушення правил прокурорської етики (пункти 5, 6 частини 1 статті 43 Закону України «Про прокуратуру»). Вказаний наказ видано на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що передбачені законом.
При цьому, відпоідач-1 звернув увагу, що у позовній заяві відсутні доводи на обґрунтування протиправності наказу керівника Дніпропетровської обласної прокуратури. Поряд із цим зазначено, що керівник Дніпропетровської обласної прокуратури не здійснює дослідження та оцінювання обставин, які слугували підставою для притягнення прокурора до дисциплінарної відповідальності та накладення дисциплінарного стягнення, а в межах своєї компетенції видає наказ на підставі рішення відповідного органу, що здійснює дисциплінарне провадження. При цьому, Закон України «Про прокуратуру» не передбачає можливості незастосування керівником обласної прокуратури до прокурора дисциплінарного стягнення, або діяти на власний розсуд. Тобто, фактично спірний наказ виданий з метою реалізації рішення Кваліфікаційно-дисциплінарної комісії прокурорів.
З урахуванням викладеного, відповідач вважає, що рішення Кваліфікаційно-дисциплінарної комісії прокурорів від 28.06.2023 №126дп-23 та наказ виконувача обов`язків керівника Дніпропетровської обласної прокуратури від 11.07.2023 №1435к є законними і обґрунтованими.
Кваліфікаційно-дисциплінарна комісія прокурорів заперечуючи проти задоволення позовних вимог зазначила, що Прокурором ОСОБА_1 грубо порушено вимоги пункту 2 частини 1 статті 28 Закону України «Про запобігання корупції» щодо неповідомлення безпосереднього керівника про наявність потенційного конфлікту інтересів, а саме не пізніше наступного робочого дня з моменту коли він про нього дізнався або повинен був дізнатися.
Відповідачем-2 зазначено, що прокурори Центральної окружної прокуратури міста Дніпра Шпак Олександр Олексійович та його дружина ОСОБА_2 (дівоче прізвище - ОСОБА_6 ) є подружжям з 2014 року. Відділенням поліції № 7 Дніпровського районного управління поліції ГУНП в Дніпропетровській області 03.08.2022 розпочато кримінальне провадження № 12022041640000579 за частиною другою статті 190 Кримінального кодексу України. Виконувачем обов`язків керівника прокуратури Вишнивецьким Р.О. у той же день винесено постанову про створення групи прокурорів у складі прокурорів: Пащенко І.О., Момот В.О., Шпак О.М. призначено старшим групи прокурорів. Під час процесуального керівництва ОСОБА_2 , як старший групи прокурорів, погоджувала клопотання слідчого про тимчасовий доступ до банківського рахунку. У подальшому, заступником керівника Центральної окружної прокуратури міста Дніпра Дніпропетровської області Юдіним Я.В. 12.09.2022 винесено постанову про змінену групи прокурорів у вказаному кримінальному провадженні, до якою включено прокурорів: ОСОБА_2 , Момот В.О., ОСОБА_7 , Стельмаха А.В., старшого групи прокурорів визначено ОСОБА_1 . Після призначення старшим групи прокурорів у кримінальному провадженні 15.09.2022 ОСОБА_1 подавав слідчому судді клопотання про проведення обшуків. Відповідно до листа Офісу Генерального прокурора від 27.03.2023, з технічних причин ЄРДР не був доступний з 21 год 24 лютого до 10 год 30 хв 27 лютого 2022 року. Інші відомості, які б перешкоджали здійсненню щоденного моніторингу ЄРДР, зокрема, 12.09.2022, до Департаменту інформаційних технологій не надходили. За період з 12 вересня до 13 жовтня 2022 року старший групи прокурорів ОСОБА_1 входив в ЄРДР – 51 раз. Згідно із історією входу в картку кримінального провадження № 12022041640000579, прокурор ОСОБА_1 відкривав її – 14, 26, 29 вересня 2022 року, також 14.09.2022 ним сформовано витяг з ЄРДР. Відповідно до даних ЄРДР група прокурорів у кримінальному провадженні № 12022041640000579 змінювалася наступним чином: - 03.08.2022 о 13:39 – користувач ОСОБА_8 визначив групу прокурорів: Пащенко І.О., ОСОБА_4 ОСОБА_2 (старший); - 12.09.2022 о 10:41 – користувач ОСОБА_5 визначив групу прокурорів: Шпак О.М., ОСОБА_4 , ОСОБА_7 , ОСОБА_9 , ОСОБА_1 (старший); - 13.10.2022 о 10:30 – користувач ОСОБА_5 визначив групу прокурорів: ОСОБА_4 , ОСОБА_7 , ОСОБА_9 , ОСОБА_1 (старший); - 17.01.2023 о 16:05 – користувач ОСОБА_8 визначив групу прокурорів: ОСОБА_4 , ОСОБА_7 , ОСОБА_1 (старший).
При цьому прокурор ОСОБА_1 протягом часу з 12.09.2022 до 13.10.2022 не повідомив наявний потенційний конфлікт інтересів у нього як старшого групи прокурорів у кримінальному провадженні № 12022041640000579, до якої також включено його дружину ОСОБА_2 . За наведеними фактами Дніпропетровською обласною прокуратурою проведено службове розслідування, за результатами якого керівником Дніпропетровської обласної прокуратури 02.11.2022 затверджено висновок, яким встановлено у діях прокурора ОСОБА_1 грубе порушення вимог пункту 2 частини 1 статті 28 Закону України «Про запобігання корупції» щодо неповідомлення про наявність потенційного конфлікту інтересів безпосереднього керівника, недотримання вимог статтей 14, 19 Кодексу професійної етики та поведінки прокурорів при здійсненні процесуального керівництва у вказаному кримінальному провадженні.
Так, Радою прокурорів України встановлено у діях прокурора ОСОБА_1 наявні окремі ознаки неповідомлення про наявність потенційного конфлікту інтересів, що є правопорушенням, пов`язаним з корупцією, передбаченим пунктом 2 частини 1 статті 28 Закону України «Про запобігання корупції». Радою прокурорів України рекомендовано визначити наявність чи відсутність складів вказаних правопорушень у діях прокурора ОСОБА_1 у ході дисциплінарного провадження. Прокурор ОСОБА_1 , здійснюючи процесуальне керівництво досудовим розслідуванням у кримінальному провадженні №12022041640000579, відповідно до вимог законодавства мав здійснювати щоденний моніторинг ЄРДР. З об`єктивних обставин неможливо стверджувати, що 12.09.2022 йому стало відомо про виникнення потенційного конфлікту інтересів між ним та його дружиною, оскільки постанова про призначення групи прокурорів йому для ознайомлення не надавалася. Ураховуючи велику кількість інформації в ЄРДР, він 12 чи 13 вересня 2022 року міг не перевірити склад групи прокурорів у вказаному кримінальному провадженні. Водночас відповідно до відомостей з ЄРДР прокурор ОСОБА_1 14.09.2022 о 12:03 відкривав картку кримінального провадження № 12022041640000579 та сформував з нього витяг. Отже, саме з цього моменту він повинен був дізнатися про інформацію щодо прокурорів, які здійснюють процесуальне керівництво.
Відповідачем-1 зазначено, що позивачу потрібно булу звернути увагу на склад прокурорів, адже саме він, як старший групи прокурорів, має узгоджувати дії інших прокурорів та його рішення є остаточним. Так як під час засідання Комісії підтверджено, що прокурор ОСОБА_1 15.09.2022 особисто підписував клопотання про проведення обшуків, а перед тим розглядав матеріали кримінального провадження та як додаток до клопотань 14.09.2022 роздруковував із ЄРДР витяг із цього кримінального провадження. При цьому, відповідач-1 зазначив, що слід критично віднестися до пояснення прокурора Шпака О.О., що він до 13.10.2022 не знав про те, що у групі прокурорів у кримінальному провадженні №12022041640000579 є його дружина ОСОБА_2 , оскільки, з його слів, у нього немає обов`язку знайомитися з постановою про внесення змін до групи прокурорів, а факт відвідування ЄРДР у цьому провадженні та формуванні витягу у ньому 14.09.2022, на його думку, не може свідчити, що він бачив відомості, що ОСОБА_2 є учасником групи прокурорів у цьому кримінальному провадженні.
Разом з тим, відповідачем-2 зазначено, що підставою повноважень конкретного прокурора на здійснення процесуального керівництва має бути виключно постанова керівника органу прокуратури, тому прокурор Шпак О.О., починаючи здійснювати процесуальне керівництво у кримінальному провадженні № 12022041640000579, перед вчиненням будь-яких дій у ньому зобов`язаний перевірити наявність відповідної постанови та ознайомитися із її змістом, щоб переконатися у наявності у нього повноважень, передбачених КПК України. Таким чином, на думку відповідача-1 прокурор Шпак О.О., розглядаючи матеріали досудового розслідування кримінального провадження № 12022041640000579 повинен був бачити серед інших документів і постанову про зміну групи прокурорів та ознайомитися із складом групи прокурорів у витягу з ЄРДР, який він долучив до вказаного клопотання. Отже, у прокурора ОСОБА_1 з 12.09.2022 виник потенційний конфлікт інтересів у кримінальному провадженні № 12022041640000579 через наявність у сфері службових повноважень приватного інтересу, зумовленого позаслужбовими стосунками з дружиною, що може вплинути на об`єктивність та неупередженість прийняття ним рішень, або на вчинення чи невчинення дій під час виконання службових повноважень старшого прокурора групи стосовно дружини як прокурора групи.
Позивачем у додаткових поясненнях зазначено, що в матеріалах дисциплінарного провадження міститься витяг з ЄРДР у кримінальному провадженні №12022041640000579, сформований 24.09.2022 слідчим Комар В.В. Таким чином, в судовому засіданні встановлено, що рішення КДКП обґрунтоване недостовірною інформацією з посиланням на неіснуючий доказ про те, що позивач начебто 14.09.2022 роздруковував із ЄРДР витяг із кримінального провадження та долучив його до матеріалів клопотання слідчому судді. Вказаний витяг відсутній, позивачем не роздруковувався та до матеріалів клопотання слідчому судді не додавався. В рішенні КДКП, інформація Офісу Генерального прокурора про формування позивачем 14.09.2022 витягу з ЄРДР, була спотворена з метою штучного створення доказів вчинення позивачем дисциплінарного проступку, а саме інформації про роздруківку начебто позивачем 14.09.2022 витягу з ЄРДР. Позивач вважаю, що роздрукований та підписаний ним витяг з ЄРДР у кримінальному провадженні №12022041640000579 свідчить про те, що він повинен був ознайомитись з інформацією, яку підтверджую власним підписом, в тому числі і інформацією про склад групи прокурорів. Позивач визнає, що у разі роздруківки ним 14.09.2022 витягу з ЄРДР у кримінальному провадженні №12022041640000579 саме він 14.09.2022 повинен був дізнатись про те, що до складу групи прокурорів в якій його визначено старшим, входить його дружина ОСОБА_2 .
Щодо недостовірної інформації та припущень в рішенні КДКП про те, що ОСОБА_1 у відповідності до Закону України «Про запобігання корупції» «мав обов`язок постійно невідкладно перевіряти склад груп прокурорів у кримінальних провадженнях» позивач зазначив, що групу прокурорів можливо як визначити так і змінити. При цьому, групу прокурорів можливо змінити як у провадженнях які перебувають у провадженні так і у закритих кримінальних провадженнях. Позивачем здійснюється процесуальне керівництво досудовим розслідуванням у 292 кримінальних провадженнях. З липня 2023 року за процесуальним керівництвом позивача закрито 120 кримінальних провадження. Позивач вказує, що він не має не те що обов`язку, а й необхідності та фізичної можливості щодня перевіряти склад групи прокурорів у 412 кримінальних провадженнях.

ІІІ. Заяви (клопотання) учасників справи інші процесуальні дії у справі.
Ухвалою Київського окружного адміністративного суду від 19.03.2024 задоволено заяву судді Скрипки І.М. про самовідвід, передано адміністративну справу № 320/12355/24 до Відділу документального забезпечення і контролю (канцелярії) Київського окружного адміністративного суду для визначення складу суду в порядку, встановленому частиною першою статті 31 Кодексу адміністративного судочинства України.
Відповідно до протоколу повторного автоматизованого розподілу судової справи між суддями, справу №320/12355/24 передано для розгляду судді Донцю В.А.
Ухвалою Київського окружного адміністративного суду від 23.10.2024 прийнято адміністративну справу до провадження судді Донця В.А., призначено розгляд справи за загальними правилами позовного провадження та призначено підготовче засідання.
31.10.2024 до суду від відповідача-2 надійшли матеріали дисциплінарного провадження.
11.11.2024 до суду від відповідача-2 надійшов відзив на позовну заяву.
25.11.2024 до суду від позивача надійшли додаткові докази.
Ухвалою Київського окружного адміністративного суду від 27.11.2024 закрито підготовче провадження та призначено справу до судового розгляду.
05.12.2024 до суду від позивача надійшли додаткові докази.
30.12.2024 до суду від відповідача-1 надійшов відзив на позовну заяву.
20.01.2025 до суду від позивача надійшли додаткові докази.
07.02.2025 до суду від відповідача-1 надійшли додаткові пояснення.
Відповідно до протоколу повторного автоматизованого розподілу судової справи між суддями справу передано на розгляд судді Київського окружного адміністративного суду Жуку Р.В.
Ухвалою Київського окружного адміністративного суду від 27.02.2025 прийнято адміністративну справу до провадження судді Жука Р.В., призначено розгляд справи за загальними правилами позовного провадження та призначено підготовче.
02.04.2025 від позивача до суду надійшли письмові пояснення.
Ухвалою Київського окружного адміністративного суду від 24.04.2025 закрито підготовче провадження у справі та призначити справу до судового розгляду по суті.
У судовому засіданні 17.07.2025 позивач підтримав позовні вимоги, представники відповідачів заперечили проти задоволення позовних вимог. У цьому ж засіданні суд перейшов до подальшого розгляду справи у порядку письмового провадження.

ІV. Обставини встановлені судом, та зміст спірних правовідносин.
Розглянувши подані сторонами документи, з`ясувавши зміст спірних правовідносин з урахуванням доказів, судом встановлені наступні обставини.
Як вбачається з матеріалів справи, ОСОБА_1 в органах прокуратури працює із березня 2008 року на різних посадах, з 15.03.2021 на посаді прокурора Центральної окружної прокуратури міста Дніпра Дніпропетровської області, з 24.07.2023 на посаді прокурора Правобережної окружної прокуратури міста Дніпра.
Рішенням Відповідного органу, що здійснює дисциплінарне провадження від 27.12.2022 №764дс-22 відмовлено у відкриття дисциплінарного провадження за скаргою керівника Дніпропетровської обласної прокуратури ОСОБА_10 про вчинення дисциплінарного проступку прокурором ОСОБА_1 .
Вказана скарга обумовлена тим, що ОСОБА_1 для здійснення процесуального керівництва досудовим розслідуванням у кримінальному провадженні №12022041640000579 очоливши групу до якої включено його дружину порушив, зокрема, вимоги частини 2 статті 28 Закону України «Про запобігання корупції» статті 14 Кодексу професійної етики та поведінки прокурорів.
У подальшому, виконувачем обов`язків керівника Генеральної інспекції ОСОБА_11 03.01.2023 до Відповідного органу, що здійснює дисциплінарне провадження скеровано дисциплінарну скаргу про вчинення заступником керівника Центральної окружної прокуратури міста Дніпра ОСОБА_5 та прокурором Центральної окружної прокуратури міста Дніпра Шпаком Олександром Олексійовичем.
Підставою скарги зазначено, що 03.08.2022 ОСОБА_2 призначена страшим групи прокурорів, 12.09.2022 створено групу прокурорів, страшим якої визначено Шпака О.О. та одночасно включено до цієї ж групи його дружину ОСОБА_2 і лише 13.10.2022 ОСОБА_2 виключено з групи прокурорів.
02.11.2022 Керівником Дніпропетровської обласної прокуратури затверджено висновок службового розслідування щодо можливих порушень, допущених заступником керівника Центральної окружної прокуратури міста Дніпра ОСОБА_5 та прокурором Центральної окружної прокуратури міста Дніпра Шпаком О.О. та ОСОБА_2 , вимог, заборони або обмеження встановлених Законами України «Про запобігання корупції», «Про прокуратуру» про організації та здійсненні процесуального керівництва у кримінальному провадженні №12022041640000579.
Відповідно до вказаного висновку комісія вирішила визнати, шо факт допущених заступником керівника Центральної окружної прокуратури міста Дніпра ОСОБА_5 та прокурором Центральної окружної прокуратури міста Дніпра Шпаком О.О. та ОСОБА_2 вимог, заборони або обмеження встановлених Законами України «Про запобігання корупції», «Про прокуратуру», статтей 14 Кодексу професійної етики та поведінки прокурорів, які виразились у невжитті заходів щодо недопущення конфлікту інтересів при організації та здійсненні процесуального керівництва у кримінальному провадженні №12022041640000579, внаслідок включення до групи прокурорів близьких осіб, за результатами службової перевірки знайшли своє підтвердження; означених прокурорів притягнути до дисциплінарної відповідальності; подати до Відповідного органу, що здійснює дисциплінарне провадження, дисциплінарні скарги про вчинення означеними прокурорами дисциплінарного проступку.
22.02.2023 виконувачем обов`язків керівника Генеральної інспекції ОСОБА_12 до Відповідного органу, що здійснює дисциплінарне провадження скеровано дисциплінарну скаргу про вчинення заступником керівника Центральної окружної прокуратури міста Дніпра ОСОБА_5 та прокурором Центральної окружної прокуратури міста Дніпра Шпаком Олександром Олексійовичем.
Відповідно до протоколу розподілу між членами органу від 27.02.2023 означено скаргу розподіллено голові відповідно органу, що здійснює дисциплінарне провадження ОСОБА_13 .
Рішенням відповідно органу, що здійснює дисциплінарне провадження від 06.03.2023 №07/3/2-143дс-43дп-23 відкрито дисциплінарне провадження стосовно заступника керівника Центральної окружної прокуратури міста Дніпра ОСОБА_5 та прокурором Центральної окружної прокуратури міста Дніпра ОСОБА_1 .
Рішенням КДКП від 19.04.2023 №87дп-23 продовжено строк перевірки у дисциплінарному провадженні стосовно прокурорів ОСОБА_5 та ОСОБА_1 .
За результатами перевірки 06.06.2023 головою КДКП складено висновок про наявність дисциплінарного проступку в діях прокурорів, яким запропоновано прокурорів притягнути до дисциплінарної відповідальності та накласти на них дисциплінарне стягнення у вигляді догани.
28.06.2023, за наслідками розгляду висновку КДКП ухвалено рішення № 126дп-23 про притягнення заступника керівника Центральної окружної прокуратури міста Дніпра ОСОБА_5 та прокурора Центральної окружної прокуратури міста Дніпра ОСОБА_1 до дисциплінарної відповідальності та накладення на кожного з них дісциплінарне стягнення у виді догани.
У вказаному рішенні встановлено, наступне:
«Заслухавши доповідача - голову Комісії ОСОБА_14 , представників скаржника - ОСОБА_15 та ОСОБА_16 , які підтримали дисциплінарну скаргу, прокурора ОСОБА_5 , який частково погодився із висновком, ОСОБА_1 , який не погодилися із висновком, вивчивши висновок, дослідивши матеріали дисциплінарного провадження, Комісія встановила таке.
Прокурори Центральної окружної прокуратури міста Дніпра Шпак О.О. ОСОБА_2 (дівоче прізвище - ОСОБА_17 ) з 2014 року перебувають в зареєстрованому шлюбі.
Відділенням поліції № 7 Дніпровського районного управління поліції ГУНП в Дніпропетровській області 03 серпня 2022 року розпочато кримінальне провадження № 12022041640000579 за частиною другою статті 190 Кримінального кодексу (далі – КК) України. Виконувачем обов`язків керівника прокуратури ОСОБА_8 цього дня винесено постанову про створення групи прокурорів у складі прокурорів: Шпак О.М., ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , старшим групи прокурорів призначено ОСОБА_2 .
Прокурором ОСОБА_5 12 вересня 2022 року винесено постанову про зміну групи прокурорів у вказаному кримінальному провадженні у складі прокурорів: ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , ОСОБА_4 , ОСОБА_7 , ОСОБА_9 . Старшим групи прокурорів визначено ОСОБА_1 .
Під час процесуального керівництва ОСОБА_2 , як старший групи прокурорів, погоджувала клопотання слідчого про тимчасовий доступ до банківського рахунку.
Після призначення старшим групи прокурорів у кримінальному провадженні ОСОБА_1 15 вересня 2022 року він особисто подав слідчому судді клопотання про проведення обшуків.
Відповідно до листа Офісу Генерального прокурора від 27 березня 2023 року, з технічних причин ЄРДР не був доступний з 21 год 24 лютого до 10 год 30 хв 27 лютого 2022 року. Інші відомості, які б перешкоджали здійсненню щоденного моніторингу ЄРДР, зокрема, 12 вересня 2022 року, до Департаменту інформаційних технологій не надходили.
За період з 12 вересня до 13 жовтня 2022 року прокурор ОСОБА_5 входив -в ЄРДР 365 разів, а прокурор ОСОБА_1 -51 раз.
Згідно із історією входу в картку кримінального провадження № 12022041640000579, прокурор ОСОБА_5 відкривав її 12, 28 вересня та 13 жовтня 2022 року, а прокурор ОСОБА_1 – 14, 26, 29 вересня 2022 року, також 14 вересня 2022 року ним сформовано витяг.
Відповідно до ЄРДР групу прокурорів у кримінальному провадженні № 12022041640000579 змінено наступним чином:
- 03 серпня 2022 року о 13:39 - користувач ОСОБА_8 визначив групу прокурорів: ОСОБА_2 (старший), ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ;
12 вересня 2022 року о 10:41 — користувач ОСОБА_5 визначив групу прокурорів: ОСОБА_2 , ОСОБА_4 , ОСОБА_1 (старший), ОСОБА_7 , ОСОБА_9 ;
- 13 жовтня 2022 року о 10:30 - користувач ОСОБА_5 визначив групу прокурорів: ОСОБА_4 , ОСОБА_1 (старший), ОСОБА_7 , ОСОБА_9 ;
- 17 січня 2023 року о 16:05 — користувач ОСОБА_8 визначив групу прокурорів: ОСОБА_4 , ОСОБА_1 (старший), ОСОБА_7 .
За вказаним фактом Дніпропетровською обласною прокуратурою проведено службове розслідування, за результатами якого керівником Дніпропетровської обласної прокуратури 02 листопада 2022 року затверджено висновок, яким встановлено у діях прокурорів ОСОБА_5 та ОСОБА_1 грубе порушення вимог статті 28 Закону України «Про запобігання корупції».
У копії Книги обліку усних та письмових повідомлень про конфлікт інтересів в Центральній окружній прокуратурі міста Дніпра наявні записи від 13 жовтня 2022 року щодо усних повідомлень ОСОБА_1 та ОСОБА_2 про конфлікт інтересів у кримінальному провадженні №12022041640000579.
Національне агентство з питань запобігання корупції (далі – НАЗК) у листі від 08 грудня 2022 року, наданому на запит Дніпропетровської обласної прокуратури, зазначило, що згідно з повноваженнями старшого групи, який керує діями прокурорів з 12 вересня 2022 року у ОСОБА_1 виник потенційний конфлікт інтересів через наявність у сфері службових повноважень приватного інтересу, зумовленого позаслужбовими стосунками з дружиною. Неповідомлення про наявність вказаного конфлікту є правопорушенням, пов`язаним з корупцією, за вчинення якого передбачено дисциплінарну відповідальність.
На цім, НАЗК зазначило, що враховуючи вимоги пункту 1 частини першої статті 28 Закону України «Про запобігання корупції», згідно з якими посадові та службові особи органів прокуратури зобов`язані вживати заходів щодо недопущення виникнення реального, потенційного конфлікту інтересів, у діях ОСОБА_5 можуть вбачатися ознаки порушення вимог вказаного положення Закону, за яке передбачено дисциплінарну відповідальність, притягнення до якої визначено законодавством про прокуратуру.
Стосовно ОСОБА_2 зазначено, що в описаній ситуації у неї як прокурора групи відсутні службові повноваження щодо вчинення дій, прийняття рішень розпорядчого характеру стосовно свого чоловіка як старшого групи прокурорів, що унеможливлює встановлення у неї конфлікту інтересів
За запитом Комісії Радою прокурорів України рішенням від 26 травня 2023 року надано роз`яснення щодо додержання вимог законодавства з приводу врегулювання конфлікту інтересів у діяльності прокурорів ОСОБА_5 та ОСОБА_1 за вказаних обставин.
Так, відповідно до зазначеного рішення ОСОБА_5 під час винесення постанови про визначення групи прокурорів від 12 вересня 2022 року у кримінальному провадженні № 12022041640000579 знав про те, що ОСОБА_1 врегулювання та ОСОБА_2 конфлікту є подружжям, однак не вжив заходів для недопущення та пунктів 1, 4 частини інтересів. У його діях вбачаються ознаки порушення першої статті 28 Закону України «Про запобігання корупції».
Також Радою прокурорів України встановлено у діях прокурора ОСОБА_1 окремі ознаки неповідомлення про наявність потенційного конфлікту інтересів, що є правопорушенням, пов`язаним з корупцією, передбаченим пунктом 2 частини першої статті 28 Закону України «Про запобігання корупції».
На цім, Радою прокурорів України рекомендовано визначити наявність чи відсутність складів вказаних правопорушень у діях прокурорів ОСОБА_5 та ОСОБА_1 у ході дисциплінарного провадження.».
На підставі рішення КДКП від 28.06.2023 №126дп-23 наказом виконувача обов`язків керівника обласної прокуратури від 11.11.2023 № 1435к щодо ОСОБА_1 застосовано дисциплінарне стягнення у вигляді – догани.
Не погоджуючись зі спірними рішенням та наказом позивач звернулась до суду із даним позовом.

V. Оцінка суду.
Надаючи правову оцінку обґрунтованості аргументам, наведеними учасниками справи, суд дійшов наступних висновків.
Статтею 2 Кодексу адміністративного судочинства України (далі КАС України) визначено, що завданням адміністративного судочинства є справедливе, неупереджене та своєчасне вирішення судом спорів у сфері публічно-правових відносин з метою ефективного захисту прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб від порушень з боку суб`єктів владних повноважень.
У справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони: 1) на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією та законами України; 2) з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано; 3) обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії); 4) безсторонньо (неупереджено); 5) добросовісно; 6) розсудливо; 7) з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи всім формам дискримінації; 8) пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія); 9) з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення; 10) своєчасно, тобто протягом розумного строку.
За частиною 1 статті 9 КАС України розгляд і вирішення справ в адміністративних судах здійснюються на засадах змагальності сторін та свободи в наданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості.
Згідно висновків Верховного Суду, викладених у постанові від 22 квітня 2021 року у справі № 826/15741/18, з метою безумовного дотримання конституційного принципу, визначеного у статті 129 Конституції України, в частині третій статті 2 та статті 9 КАС України закріплено, що до основних засад (принципів) адміністративного судочинства належить, зокрема, змагальність сторін, диспозитивність та офіційне з`ясування всіх обставин у справі; суд вживає визначені законом заходи, необхідні для з`ясування всіх обставин у справі, у тому числі щодо виявлення та витребування доказів з власної ініціативи.
Загалом принцип змагальності прийнято розглядати як основоположний компонент концепції "справедливого судового розгляду" у розумінні пункту 1 статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, що також включає споріднені принципи рівності сторін у процесі та ефективної участі.
Принцип змагальності судового провадження охоплює собою право особи, крім можливості подавати власні докази, знати про існування всіх представлених доказів та пояснень іншими учасниками справи, оскільки вони можуть вплинути на рішення суду, мати можливість знайомитись з матеріалами справи та робити з них копії, а також володіти відповідними знаннями (залучати професійного представника) та змогу коментувати представлені докази та пояснення у належній формі та у встановлений час.
Таким чином, принцип змагальності спільно з принципом рівності є одним з основних елементів поняття "право на справедливий суд", що гарантоване Конвенцією.
Провадження в адміністративних справах здійснюється відповідно до закону, чинного на час вчинення окремої процесуальної дії, розгляду і вирішення справи (частина 3 статті 3 КАС України).
Відповідно до статті 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.
Вказана норма означає, що суб`єкт владних повноважень зобов`язаний діяти лише виконання закону, за умов і обставин, визначених ним, вчиняти дії, не виходячи за межі прав та обов`язків, дотримуватися встановленої законом процедури, обирати лише встановлені законодавством України способи правомірної поведінки під час реалізації своїх владних повноважень.
“На підставі” означає, що суб`єкт владних повноважень повинен бути утвореним у порядку, визначеному Конституцією та законами України; зобов`язаний діяти на виконання закону, за умов та обставин, визначених ним.
“У межах повноважень” означає, що суб`єкт владних повноважень повинен приймати рішення та вчиняти дії відповідно до встановлених законом повноважень, не перевищуючи їх.
“У спосіб” означає, що суб`єкт владних повноважень зобов`язаний дотримуватися встановленої законом процедури і форми прийняття рішення або вчинення дії і повинен обирати лише визначені законом засоби.
Право засади організації і діяльності прокуратури України, статус прокурорів, загальні права i обов`язки визначено Законом України від 14 жовтня 2014 року №1697-VII “Про прокуратуру” (далі - Закон № 1697-VII)
Професійна діяльність прокурора має ґрунтуватися на неухильному дотриманні конституційних принципів верховенства права та законності.
Статтею 3 Закон № 1697-VII діяльність прокуратури ґрунтується на засадах законності, справедливості, неупередженості, об`єктивності та неухильного дотримання вимог професійної етики та поведінки.
Частиною другою статті 16 Закону № 1697-VII визначено, що здійснюючи функції прокуратури, прокурор є незалежним від будь-якого незаконного впливу, тиску, втручання і керується у своїй діяльності лише Конституцією та законами України.
Згідно з пунктами 3, 4 частини четвертої статті 19 Закону № 1697-VII прокурор зобов`язаний діяти лише на підставі, в межах та у спосіб, що передбачені Конституцією України та законами України, а також додержуватися правил прокурорської етики, зокрема, не допускати поведінки, яка дискредитує його як представника прокуратури та може зашкодити авторитету прокуратури.
Згідно з Нормами професійної відповідальності та переліком необхідних прав та обов`язків прокурорів, прийнятих 23 квітня 1999 року Міжнародною Асоціацією прокурорів, прокурори зобов`язані завжди підтримувати честь та гідність професії, вести себе професійно, відповідно до закону, правил та етики їх професії, в будь-який час дотримуватись найбільш високих норм чесності.
З метою визначення основних принципів, моральних норм правил прокурорської етики, якими повинні керуватися прокурори при виконанні своїх службових обов`язків та поза службою, Всеукраїнською конференцією прокурорів 27 квітня 2017 року, затверджено Кодекс професійної етики та поведінки прокурорів (далі - Кодекс професійної етики).
За змістом частин 1 та 2 статті 11 зазначеного Кодексу прокурор повинен постійно дбати про свою компетентність, професійну честь і гідність. Своєю доброчесністю, принциповістю, компетентністю, неупередженістю та сумлінним виконанням службових обов`язків сприяти підвищенню авторитету прокуратури та зміцненню довіри громадян до неї.
З метою визначення основних принципів, моральних норм правил прокурорської етики, якими повинні керуватися прокурори при виконанні своїх службових обов`язків та поза службою, Всеукраїнською конференцією прокурорів 27 квітня 2017 року, затверджено Кодекс професійної етики та поведінки прокурорів (далі - Кодекс професійної етики).
Згідно зі статтею 21 Кодексу професійної етики, прокурор діє на підставі закону, неупереджено, незважаючи на приватні інтереси, особисте ставлення до будь-яких осіб, на свої ідеологічні, релігійні або інші особисті погляди чи переконання.
Законом № 1697-VII врегульовано порядок дисциплінарного провадження щодо прокурора.
Згідно з частиною 1 статті 43 Закону України "Про прокуратуру" (далі - Закону № 1697-VIІ) прокурора може бути притягнуто до дисциплінарної відповідальності у порядку дисциплінарного провадження з таких підстав:
1) невиконання чи неналежне виконання службових обов`язків;
2) необґрунтоване зволікання з розглядом звернення;
3) розголошення таємниці, що охороняється законом, яка стала відомою прокуророві під час виконання повноважень;
4) порушення встановленого законом порядку подання декларації особи, уповноваженої на виконання функцій держави або місцевого самоврядування;
5) вчинення дій, що порочать звання прокурора і можуть викликати сумнів у його об`єктивності, неупередженості та незалежності, у чесності та непідкупності органів прокуратури;
6) систематичне (два і більше разів протягом одного року) або одноразове грубе порушення правил прокурорської етики;
7) порушення правил внутрішнього службового розпорядку;
8) втручання чи будь-який інший вплив прокурора у випадках чи порядку, не передбачених законодавством, у службову діяльність іншого прокурора, службових, посадових осіб чи суддів, у тому числі шляхом публічних висловлювань стосовно їх рішень, дій чи бездіяльності, за відсутності при цьому ознак адміністративного чи кримінального правопорушення;
9) публічне висловлювання, яке є порушенням презумпції невинуватості.
За змістом частини 1 статті 45 Закону України "Про прокуратуру" (далі - Закону № 1697-VIІ) дисциплінарне провадження - це процедура розгляду відповідним органом, що здійснює дисциплінарне провадження щодо прокурорів, дисциплінарної скарги, в якій містяться відомості про вчинення прокурором дисциплінарного проступку.
Частиною 1 статті 44 Закону № 1697-VIІ встановлено, що дисциплінарне провадження здійснюється відповідним органом.
За правилами статей 32, 33 цього Кодексу передбачено, що оцінка дотримання норм професійної етики та поведінки прокурора може проводитися під час дисциплінарного провадження та надаватися при вирішенні питань щодо підвищення по службі, присвоєння класного чину, підготовці характеристик та рекомендацій.
Відповідно до Закону України "Про прокуратуру" прокурори зобов`язані неухильно дотримуватися вимог цього Кодексу. Їх порушення тягне за собою відповідальність, встановлену законом.
У разі систематичного (два і більше разів протягом одного року) або одноразового грубого порушення правил прокурорської етики прокурора може бути притягнуто до дисциплінарної відповідальності.
На підставі частин 4, 10 статті 46 Закону № 1697-VII передбачено, що після відкриття дисциплінарного провадження член відповідного органу, що здійснює дисциплінарне провадження, проводить перевірку в межах обставин, повідомлених у дисциплінарній скарзі. У разі виявлення під час перевірки інших обставин, що можуть бути підставою для притягнення прокурора до дисциплінарної відповідальності, інформація про це включається у висновок члена відповідного органу, що здійснює дисциплінарне провадження, за результатами перевірки.
Член відповідного органу, що здійснює дисциплінарне провадження, за результатами перевірки готує висновок, який повинен містити інформацію про наявність чи відсутність дисциплінарного проступку прокурора та виклад обставин, якими це підтверджується. Якщо за результатами перевірки член відповідного органу, що здійснює дисциплінарне провадження, встановив наявність дисциплінарного проступку, у висновку додатково зазначається характер проступку, його наслідки, відомості про особу прокурора, ступінь його вини, інші обставини, що мають значення для прийняття рішення про накладення дисциплінарного стягнення, а також пропозиція члена відповідного органу, що здійснює дисциплінарне провадження, щодо конкретного виду дисциплінарного стягнення.
Відповідно до частини 2 статті 45, частини десятої статті 46 Закону № 1697-VII право на звернення до відповідного органу, що здійснює дисциплінарне провадження щодо прокурорів, із дисциплінарною скаргою про вчинення прокурором дисциплінарного проступку має кожен, кому відомі такі факти. Рекомендований зразок дисциплінарної скарги розміщується на вебсайті Офісу Генерального прокурора.
Розгляд висновку про наявність чи відсутність дисциплінарного проступку прокурора відбувається на засіданні відповідного органу, що здійснює дисциплінарне провадження. На засідання запрошуються особа, яка подала дисциплінарну скаргу, прокурор, стосовно якого відкрито дисциплінарне провадження, їхні представники, а у разі необхідності й інші особи. Повідомлення про час та місце проведення засідання відповідного органу, що здійснює дисциплінарне провадження, має бути надіслано не пізніш як за десять днів до дня проведення засідання. (частина 1 статті 47 Закону № 1697-VII).
Відповідно до частини 5 статті 47 Закону № 1697-VII розгляд висновку про наявність чи відсутність дисциплінарного проступку прокурора відбувається на засадах змагальності. На засіданні відповідного органу, що здійснює дисциплінарне провадження, заслуховуються пояснення члена відповідного органу, що здійснює дисциплінарне провадження, який проводив перевірку, пояснення прокурора, стосовно якого здійснюється дисциплінарне провадження, та/або його представника і в разі необхідності інших осіб.
Відповідний орган, що здійснює дисциплінарне провадження, приймає рішення в дисциплінарному провадженні більшістю голосів від свого загального складу. Перед прийняттям рішення відповідний орган, що здійснює дисциплінарне провадження, за відсутності прокурора, стосовно якого здійснюється провадження, і запрошених осіб обговорює результати розгляду висновку про наявність чи відсутність дисциплінарного проступку прокурора. (частина 1 статті 48 Закону № 1697-VII).
Відповідно до частини 3 статті 48 Закону № 1697-VII, при прийнятті рішення у дисциплінарному провадженні враховуються характер проступку, його наслідки, особа прокурора, ступінь його вини, обставини, що впливають на обрання виду дисциплінарного стягнення.
Приписами частини 1, частини 4 статті 49 Закону № 1697-VII на прокурора можуть бути накладені такі дисциплінарні стягнення: 1) догана; 2) заборона на строк до одного року на переведення до органу прокуратури вищого рівня чи на призначення на вищу посаду в органі прокуратури, в якому прокурор обіймає посаду (крім Генерального прокурора); 3) звільнення з посади в органах прокуратури.
Так, за наслідками розгляду висновку КДКП ухвалено рішення №126дп-23 про притягнення прокурора ОСОБА_1 до дисциплінарної відповідальності за вчинення дисциплінарного поступку, передбаченого пунктами 5, 6 частини першої статті 43 Закону України “Про прокуратуру” - вчинення дій, що порочать звання прокурора і можуть викликати сумнів у його об`єктивності, неупередженості та незалежності, у чесності та непідкупності органів прокуратури, а також грубе порушення правил прокурорської етики.
Зокрема, спірним висновком встановлено вчинення позивачем дисциплінарного проступку, оскільки ОСОБА_1 не вчинив належних заходів для уникнення конфлікту інтересів при призначенні його 12.09.2022 старшим у групі прокурорів у кримінальному провадженні №12022041640000579, до якої увійшла його дружина ОСОБА_2 . 
Відповідно до частини 1 статті 36 Кримінального процесуального кодексу України (далі – КПК України) прокурор, здійснюючи свої повноваження відповідно до вимог цього Кодексу, є самостійним у своїй процесуальній діяльності, втручання в яку осіб, що не мають на те законних повноважень, забороняється. Органи державної влади, органи місцевого самоврядування, підприємства, установи та організації, службові та інші фізичні особи зобов`язані виконувати законні вимоги та процесуальні рішення прокурора.
Частиною 1 статті 37 КПК України визначено, що у разі необхідності керівник органу прокуратури може визначити групу прокурорів, які здійснюватимуть повноваження прокурорів у конкретному кримінальному провадженні, а також старшого прокурора такої групи, який керуватиме діями інших прокурорів.
Згідно з пунктом 5 розділу V Порядку організації діяльності прокурорів і слідчих органів прокуратури у кримінальному провадженні, затвердженого наказом Генеральної прокуратури України від 28 березня 2019 року № 51 старші групи прокурорів відповідно до вимог законодавства: організовують участь прокурорів групи в усіх судових засіданнях; особисто беруть участь у судових засіданнях; під час судового провадження координують діяльність прокурорів групи та узгоджують їх процесуальні позиції; підписують процесуальні документи прокурорів про зміну або відмову від обвинувачення, висунення додаткового обвинувачення, а також погоджують такі рішення з прокурором вищого рівня, укладають угоди про визнання винуватості.
Так, з матеріалів справи вбачається, що 12.09.2022 о 10:41 — користувач ОСОБА_5 визначив групу прокурорів: ОСОБА_2 , Момот В.О., ОСОБА_1 (старший), ОСОБА_7 , ОСОБА_9 .
В оскаржуваному рішенні від 28.06.2023 №126дп-23 встановлено, що постанова про призначення групи прокурорів позивачу не надавалась. Також, зазначено, що враховуючи велику кількість інформації в ЄРДР, позивач 12 чи 13 вересня 2022 року міг не перевірити склад групи прокурорів у вказаному кримінальному провадженні.
Водночас, відповідач стверджує, що також встановлено в оскаржуваному рішенні від 28.06.2023 №126дп-23, що 14.09.2022 о 12:03 ОСОБА_1 відкрив картку кримінального провадження №12022041640000579 та сформував витяг.
Суд критично оцінює твердження відповідача та встановленої обставити в оскаржуваному рішенні про те, що позивачем у кримінальному провадженні №12022041640000579 формувався витяг, оскільки таких доказів, а ні матеріали справи, а ні матеріали дисциплінарного провадження не містять.
Натомість, в матеріалах дисциплінарного провадження наявний витяг з Єдиного реєстру досудових розслідувань по кримінальному провадженні №12022041640000579 від 03.08.2022, сформований 14.09.2022, який містить підпис реєстратора - слідчий Комар В.В.
Отже, твердження відповідача про формування позивачем витягу в означеному кримінальному провадженні не відповідають дійсності.
Суд зауважує, що, дійсно, з вказаного витягу вбачається ПІБ прокурорів, які здійснюють процесуальне керівництво, а саме: ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , ОСОБА_4 , ОСОБА_7 , Стельмах А.В.
З матеріалів справи вбачається, що витяги по кримінальному провадженні №12022041640000579 від 03.08.2022 додавались до клопотань про проведення обшуку від 15.09.2022, в межах вказаного кримінального провадження.
Так, клопотання про проведення обшуку від 15.09.2022, підписанні прокурором Центральної окружної прокуратури міста Дніпра Шпаком О.О., до яких було додано витяги з ЄРДР за №12022041640000579 від 03.08.2022.
Щодо вказаних клопотань позивачем у позові зазначено, що 15.09.2022 до нього звернулась слідча СВ ВП №7 ДРУП ГУНП в Дніпропетровській області Комар В.В. та надала проекти двох клопотань слідчому судді про надання дозволів на проведення у кримінальному провадженні №12022041640000579 обшуків з матеріалами наглядових проваджень. позивачем, підписано проекти клопотань та передано їх слідчій для подання до суду, оскільки остання направлявся до Бабушкінського районного суду у службових справах. Проект клопотання про обшук та наглядове провадження до клопотання готувала слідча, яка в подальшому подала вказане клопотання до канцелярії суду.
У свою чергу, судом встановлено, що в означених клопотаннях зазначено наступне:
«Прокурор Центральної окружної прокуратури міста Дніпра Шпак Олександр Олексійович, розглянувши матеріали досудового розслідування, внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №12022041640000579, відомості про яке внесені до Єдиного реєстру досудових розслідувань « 03» серпня 2022 року за ознакою кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст190 КК України, -».
Суд, враховуючи положення статті 3 Закон № 1697-VII, а саме, що діяльність прокуратури ґрунтується на засадах законності, справедливості, неупередженості, об`єктивності та неухильного дотримання вимог професійної етики та поведінки, вважає, що позивач ставлячи власноруч свій підпис ознайомився та погодився із змістом клопотань про проведення обшуку та зі змістом доданих до нього документів, зокрема із витягом по кримінальному провадженні №12022041640000579 від 03.08.2022.
Позивач зазначає, що з постановою від 12.09.2022 про зміну групи прокурорів ні його ні його дружину не ознайомлювали, від ознайомлення з постановою не ухилялись, про факт її винесення не знали та дізнались лише 13.10.2022, що підтверджується матеріалами службового розслідування та заступником керівника окружної прокуратури, який вказану постанову виніс 13.10.2022 позивачем та його ОСОБА_2 керівнику Центральної окружної прокуратури міста Дніпра повідомлено про конфлікт інтересів у кримінальному провадженні №12022041640000579, в наслідок чого ОСОБА_2 13.10.2022 виключено зі складу групи прокурорів у вказаному кримінальному провадженні.
У контексті означеного, суд звертає увагу, що обираючи стандарт доказування, який має використовуватися в дисциплінарних провадженнях, і беручи до уваги публічно-правову природу дисциплінарної відповідальності, слід віддати перевагу стандарту “поза розумним сумнівом” перед стандартом “баланс ймовірностей”.
Він означає, що в достовірності факту (винуватості особи) не повинно залишитися розумних сумнівів. Це не означає, що у його достовірності взагалі немає сумнівів, але означає, що всі альтернативні можливості пояснення наданих доказів є надмірно малоймовірними.
Підґрунтям стандарту “поза розумним сумнівом” є фундаментальна цінність суспільства – гірше осудити невинного, ніж дозволити винному уникнути покарання; відповідно суспільство, яке цінує добре ім`я і свободу кожного, не повинно засуджувати людину, коли є розумні сумніви в її винуватості.
Суд враховує, що позивач не ознайомлювався із постановою про визначення групи (процесуальних керівників) від 12.09.2022, якою була визначена групи прокурорів: ОСОБА_1 , Шпак О.М., Момот В.О., Кучерський С.М., Стельмах А.В.
Проте, суд не погоджується із твердженнями позивача про те, що в нього немає такого обов`язку, як ознайомлюватися із групою прокурорів де його визначено старшим прокурором, оскільки, як встановлено вище, що позивач та його дружина працювали разом в Дніпропетровській обласній прокуратурі, а отже існувала ймовірність того, що позивач та його дружина можуть опинитись в одній групі.
А отже, враховуючи повноваження старшого прокурора групи, який керує діями інших прокурорів, з 12.09.2022 у ОСОБА_1 виник потенційний конфлікт інтересів, зумовлений позаслужбовими стосунками з дружиною, що може вплинути на об`єктивність та неупередженість прийняття ним рішень, або на вчинення чи невчинення дій під час виконання службових повноважень як старшого прокурора групи стосовно дружини.
Статтею 28 Закону України “Про запобігання корупції” на осіб, зазначених у пунктах 1, 2 частини першої статті 3 цього Закону, покладено обов`язок: вживати заходів щодо недопущення виникнення реального, потенційного конфлікту інтересів; повідомляти не пізніше наступного робочого дня з моменту, коли особа дізналася чи повинна була дізнатися про наявність у неї реального чи потенційного конфлікту інтересів безпосереднього керівника; не вчиняти дій та не приймати рішень в умовах реального конфлікту інтересів; вжити заходів щодо врегулювання реального чи потенційного конфлікту інтересів.
Безпосередній керівник особи або керівник органу, до повноважень якого належить звільнення/ініціювання звільнення з посади протягом двох робочих днів після отримання повідомлення про наявність у підлеглої йому особи реального чи потенційного конфлікту інтересів приймає рішення щодо врегулювання конфлікту інтересів, про що повідомляє відповідну особу.
Безпосередній керівник або керівник органу, до повноважень якого належить звільнення/ініціювання звільнення з посади, якому стало відомо про конфлікт інтересів підлеглої йому особи, зобов`язаний вжити передбачені цим Законом заходи для запобігання та врегулювання конфлікту інтересів такої особи.
У разі існування в особи сумнівів щодо наявності в неї конфлікту інтересів вона зобов`язана звернутися за роз`ясненнями до територіального органу Національного агентства. У разі якщо особа не отримала підтвердження про відсутність конфлікту інтересів, вона діє відповідно до вимог, передбачених у цьому розділі Закону.
Частиною 2 статті 29 Закону України “Про запобігання корупції” встановлено, що особи, зазначені у пунктах 1, 2 частини першої статті 3 цього Закону, у яких наявний реальний чи потенційний конфлікт інтересів, можуть самостійно вжити заходів щодо його врегулювання шляхом позбавлення відповідного приватного інтересу з наданням підтверджуючих це документів безпосередньому керівнику або керівнику органу, до повноважень якого належить звільнення/ініціювання звільнення з посади. Позбавлення приватного інтересу має виключати будь-яку можливість його приховування.
Згідно із частиною 2 статті 30 Закону України “Про запобігання корупції” усунення особи, уповноваженої на виконання функцій держави або місцевого самоврядування, прирівняної до неї особи від виконання завдання, вчинення дій, прийняття рішення чи участі в його прийнятті в умовах реального чи потенційного конфлікту інтересів, а також залучення до прийняття такого рішення або вчинення відповідних дій інших працівників відповідного органу, підприємства, установи, організації здійснюється за рішенням керівника органу або відповідного структурного підрозділу, в якому працює особа.
За правовими позиціями Касаційного адміністративного суду у складі Верховного Суду, викладеними у постановах у справах №1440/2177/18 від 02 жовтня 2019 року та №560/1779/19 від 10 червня 2020 року, потенційний чи реальний конфлікт інтересів може бути підставою для дисциплінарної відповідальності у випадку надходження подання спеціально уповноваженого суб`єкта у сфері протидії корупції або припису НАЗК.
Згідно з листом Національного агентства з питань запобігання корупції 08.12.20222 №51913-22, враховуючи повноваження старшого прокурора групи, який керує діями інших прокурорів, з 12.09.2022 у ОСОБА_1 виник потенційний конфлікт інтересів через наявність у сфері службових повноважень приватного інтересу, зумовленого позаслужбовими стосунками з дружиною, що може вплинути на об`єктивність та неупередженість прийняття ним рішень, або на вчинення чи невчинення дій під час виконання службових повноважень як старшого прокурора групи стосовно дружини.
Разом з тим, у вказаному листі Національне агентство з питань запобігання корупції зазначила, що наведені у повідомленні дані не свідчать про реалізацію ОСОБА_1 як старшим прокурором групи у кримінальному провадженні №12022041640000579 службових повноважень щодо прокурора ОСОБА_2 та унеможливлюють встановлення у нього реального конфлікту інтересів.
При цьому, Національне агентство з питань запобігання корупції у вказаному листі зазначила, що наявність чи відсутність дисциплінарного проступку у діях прокурора може бути встановлено у порядку дисциплінарного провадження.
Матеріали справи підтверджують, що позивач звернувся до свого безпосереднього керівника щодо врегулювання конфлікту інтересів, у зв`язку з чим було прийнято постанову про визначення групи прокурорів у кримінальному провадженні №12022041640000579, якою визначено склад прокурорів, а саме: ОСОБА_4 , ОСОБА_1 (старший), ОСОБА_7 та ОСОБА_9 , тобто виключено дружину позивача ОСОБА_2 .
Суд також враховує, що позивачем ініційовано внесення змін до групи прокурорів для усунення порушень, передбачених антикорупційним законодавством.
Велика Палата Верховного Суду у постанові від 23 травня 2024 року у справі №9901/865/18 дійшла висновку, що повноваження Кваліфікаційно-дисциплінарної комісії прокурорів стосовно оцінювання обставин, пов`язаних з дисциплінарним проступком прокурора, його особистих якостей, наявність чи відсутність шкоди авторитету прокуратури внаслідок дій чи бездіяльності прокурора, якому ставлять у провину вчинення дисциплінарного проступку, вибір виду дисциплінарного стягнення - є дискреційними та належать до її виключних повноважень, у зв`язку із чим результати такої оцінки не можуть бути об`єктом судового контролю.

В Рішенні КДКП від 28.06.2023 №126-дп-23 встановлено, зокрема, що прокурор ОСОБА_1 15.09.2022 особисто підписував клопотання про проведення обшуків, а перед тим розглядав матеріали кримінального провадження та як додаток до клопотань 14.09.2022 роздрукував з ЄРДР витяг з кримінального провадження.
Суд вже надав оцінку твердженням відповідачів та встановленої обставини в оскаржуваному про те, що позивач роздрукував з ЄРДР витяг з кримінального провадження, що не відповідає дійсності та не підтверджується матеріалами справи.
Водночас, суд погоджується з відповідачем та встановленої обставини в оскаржуваному рішенні, що клопотання від 15.09.2022 підписані особисто позивачем, та як вже зазначено судом, позивач ставлячи власноруч свій підпис ознайомився та погодився із змістом клопотань про проведення обшуку та з доданими до нього документами, зокрема із витягом по кримінальному провадженні №12022041640000579 від 03.08.2022.
Також, суд бере до уваги лист НАЗК, в якому зазначено, що наведені у повідомленні дані не свідчать про реалізацію ОСОБА_1 як старшим прокурором групи у кримінальному провадженні №12022041640000579 службових повноважень щодо прокурора ОСОБА_2 та унеможливлюють встановлення у нього реального конфлікту інтересів.
При цьому, суд також бере до уваги, що наявність чи відсутність дисциплінарного проступку у діях прокурора може бути встановлено у порядку дисциплінарного провадження та не належить до повноважень Національного агентства з питань запобігання корупції.
Разом з тим, суд погоджується із встановленою обставиною в оскаржуваному рішенні, що підставою повноважень конкретного прокурора на здійснення процесуального керівництва має бути виключно постанова керівника органу прокуратури, тому прокурор Шпак починаючи здійснювати процесуальне керівництво у кримінальному провадженні №12022041640000579, перед вчиненням будь-яких дій у ньому мав перевірити наявність відповідної постанови та ознайомитись із її змістом, щоб переконатися у наявності у нього повноважень передбачених КПК України.
В аспекті обставин і аргументів, які встановлено і викладено Кваліфікаційно-дисциплінарною комісією прокурорів в оскаржуваному рішенні, суд не вбачає вагомих, достатніх підстав для втручання в оскаржуване рішення дисциплінарного органу, оскільки це рішення не видається і не є незаконним, надмірно формальним, свавільним, явно несправедливим, дискримінаційним, номінальним, декларативним чи таким, що містить істотні порушення здійснення процедури розгляду дисциплінарного провадження, зокрема й права позивача бути почутим, за яких таке рішення дисциплінарного органу не може залишатися в силі.
Суд також враховує, що відповідно до частин 1 та 2 статті 11 Кодексу професійної етики прокурор повинен постійно дбати про свою компетентність, професійну честь і гідність. Своєю доброчесністю, принциповістю, компетентністю, неупередженістю та сумлінним виконанням службових обов`язків сприяти підвищенню авторитету прокуратури та зміцненню довіри громадян до неї.
За змістом статті 19 Кодексу прокурор має суворо дотримуватись обмежень, передбачених антикорупційним законодавством, не допускати будь-яких проявів, які можуть створити враження корупційних, у тому числі: вступати у позаслужбові стосунки з метою використання службових повноважень або службового становища; неправомірно втручатися чи здійснювати у випадках чи порядку, не передбачених законодавством, вплив на службову діяльність іншого прокурора, службових, посадових осіб органів державної влади, органів місцевого самоврядування чи суддів.
Згідно зі Стандартами професійної відповідальності та основними обов`язками і правами прокурорів, прийнятими Міжнародною асоціацією прокурорів 23 квітня 1999 року, прокурори повинні: завжди підтримувати честь та гідність професії; поводитись професійно, відповідно до закону, правил та етики їхньої професії; у будь-який час дотримуватись найвищих норм чесності.
Згідно з пунктом 51 Висновку Консультативної ради європейських прокурорів (КРЕП) від 23 листопада 2018 року № 13 (2018) “Незалежність, підзвітність та етика прокурорів” визначено, що повага до верховенства права зумовлює високі етичні стандарти у поведінці прокурорів та суддів, як під час, так і за межами виконання службових обов`язків, що дозволяє створити у суспільстві довіру до правосуддя. Прокурори діють від імені людей і в інтересах суспільства. Тому вони повинні завжди підтримувати особисту доброчесність і діяти відповідно до закону, справедливо, неупереджено та об`єктивно, поважаючи та дотримуючись основних прав і свобод, включаючи презумпцію невинуватості, право на справедливий суд і принципи рівності сторін, поділ влади та обов`язкову силу остаточних судових рішень. Вони зобов`язані бути вільними від політичного чи іншого впливу.
Відповідно до пунктів 1, 3 Керівних принципів, що стосуються державних обвинувачів, які прийняті восьмим Конгресом Організації Об`єднаних Націй з профілактики злочинності та поводження з правопорушниками (Гавана, Куба, 27 серпня – 7 вересня 1990 року), особи, відібрані як обвинувачі, повинні мати високі моральні якості та здібності. Обвинувачі, будучи найважливішими представниками системи відправлення кримінального правосуддя, завжди зберігають честь та гідність своєї професії.
Кваліфікаційно-дисциплінарна комісія прокурорів у спірному рішенні достатньою мірою аргументувала, які саме обставини та у зв`язку із чим, на її думку, можуть негативно вплинути на суспільну довіру до органів прокуратури.
Рішення ухвалено на відкритому засіданні на підставі наявних у Кваліфікаційно-дисциплінарної комісії прокурорів матеріалів, після їх дослідження та обговорення обставин, що стали підставою для відкриття дисциплінарного провадження. Беручи до уваги те, що відповідач ухвалив спірне рішення на підставі волевиявлення більшості його членів за результатом дослідження обставин на відкритому засіданні, навів мотиви свого висновку, суд не вбачає упередженості чи свавільності у діях відповідача або інших обставин, які б дозволяли ставити під сумнів результати голосування членів Кваліфікаційно-дисциплінарної комісії прокурорів.
За наведених обставин суд дійшов висновку, що встановлені Кваліфікаційно-дисциплінарною комісією прокурорів обставини є обґрунтованими та достатніми для висновку про наявність у діях позивача ознак дисциплінарного проступку, а отже, і про наявність підстав для притягнення його до дисциплінарної відповідальності, передбаченої пунктом 6 частини першої статті 43 Закону № 1697-VII, та накладення на нього дисциплінарного стягнення у виді догани, що є водночас найм`якішим дисциплінарним стягненням, яке могло бути застосоване за вчинення дисциплінарного проступку.
Відповідно до частини першої статті 77 Кодексу адміністративного судочинства України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу.
З огляду на вищевикладене, суд дійшов висновку про відсутність підстав для задоволення позовних вимог через їх недоведеність та необґрунтованість, а отже, про відмову у задоволенні позову у повному обсязі.

VI. Судові витрати.
Вирішуючи питання про розподіл судових витрат відповідно до статті 139 Кодексу адміністративного судочинства України, у зв`язку з відмовою у задоволенні позову, підстав для відшкодування позивачу понесених при подачі позову судових витрат немає.
Керуючись статтями 132, 139, 143, 242-246, 255, 260-263, 293, 295-297 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -

ВИРІШИВ:

У задоволенні адміністративного позову відмовити. 

Копію рішення надіслати учасникам справи.
Рішення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті апеляційного провадження чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.
Апеляційна скарга на рішення суду подається до Шостого апеляційного адміністративного суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення.
У разі оголошення судом лише вступної та резолютивної частини рішення, або розгляду справи в порядку письмового провадження, апеляційна скарга подається протягом тридцяти днів з дня складення повного тексту рішення.

Суддя Жук Р.В.