Справа № 127/35699/25	

Провадження №3/127/7447/25 

ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"09" лютого 2026 р. м. Вінниця

Суддя Вінницького міського суду Вінницької області Жмудь О.О., розглянувши матеріали про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП невідомий, проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП,-

В С Т А Н О В И В:

До Вінницького міського суду Вінницької області надійшли матеріали про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП.
З протоколу про адміністративне правопорушення серії ЕПР1 №509154 від 10.11.2025 вбачається, що 10.11.2025 16:10:00 м. Вінниця, вул. Гонти водій ОСОБА_1 керував тз ВАЗ ДНЗ НОМЕР_1 в стані алкогольного сп`яніння, огляд проводився на місці зупинки та за допомогою газоаналізатора, Alcotest Drager №7510 ARND0057, що підтверджується тестом №484, результат становить 1,98 проміле з результатами огляду ОСОБА_1 погодився, чим порушив п.2.9.а. ПДР, за що відповідальність передбачена ч. 1 ст. 130 КУпАП.
05.12.2025 представник ОСОБА_1 адвокат Кобрин М.М. подала до суду заперечення на протокол. Зазначає, що протокол про адміністративне правопорушення, складений відносно ОСОБА_1 не може бути беззаперечним доказом вини у керуванні транспортним засобом у стані алкогольного сп`яніння згідно із стандартом доказування «поза розумним сумнівом». Інші докази, які б підтверджували перебування ОСОБА_1 у стані алкогольного сп`яніння під час керування транспортним засобом, відсутні. Таким чином, враховуючи, що під час розгляду справи адміністративне правопорушення вказані в протоколі обставини не знайшли свого підтвердження, в матеріалах справи відсутні достатні і допустимі докази, які б свідчили про наявність саме в діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення, керування транспортним засобом у стані алкогольного сп`яніння, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, а визначення його провини не може ґрунтуватись на припущеннях, тому провадження у справі підлягає закриттю на підставі п. 1 ч. 1 ст. 247 КУпАП за відсутністю в його діях складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП.
В судовому засіданні ОСОБА_1 вину у вчиненні адміністративного правопорушення не визнав, оскільки транспортним засобом не керував. Пояснив що у нього з дружиною виникають конфлікти, а тому вона викликала поліцію, і повідомила що він керував транспортним засобом.
Представник ОСОБА_1 адвокат Кобрин М.М. просила закрити провадження у справі посилаючись на подані нею письмові заперечення.
Заслухавши пояснення особи, яка притягується до адміністративної відповідальності, його захисника, дослідивши матеріали справи, суд приходить до наступного висновку.
Положеннями п. 24 постанови Пленуму Верховного суду України №14 від 23.12.2005 «Про практику застосування судами України законодавства у справах про деякі злочини проти безпеки дорожнього руху та експлуатації транспорту, а також про деякі адміністративні правопорушення на транспорті» звернуто увагу судів на неприпустимість спрощеного підходу до судового розгляду справ про адміністративні правопорушення на транспорті та ігнорування, зокрема, прав осіб, яких притягають до відповідальності.
Єдиний порядок дорожнього руху на всій території України, відповідно до Закону України «Про дорожній рух», встановлюють Правила дорожнього руху. Особи, які порушують ці правила, несуть відповідальність згідно із законодавством.
Згідно із п. 2.5 ПДР України водій повинен на вимогу поліцейського пройти в установленому порядку медичний огляд з метою встановлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.
Санкція ч. 1 ст. 130 КУпАП встановлює адміністративну відповідальність за керування транспортним засобом особою, яка перебуває в стані алкогольного сп`яніння.
Згідно з розділом Х Інструкції з оформлення поліцейськими матеріалів про адміністративні правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксовані не в автоматичному режимі, затвердженої Наказом МВС України № 1395 від 07.11.2015 та зареєстрованої в МЮ України 10.11.2015 за № 1408/27853, водії, стосовно яких у поліцейських є достатні підстави вважати, що вони перебувають у стані алкогольного чи іншого сп`яніння підлягають відстороненню від керування цими транспортними засобами та огляду на стан такого сп`яніння.
На підтвердження того, що ОСОБА_1 10.11.2025 о 17 год. 01 хв. керував автомобілем з ознаками алкогольного сп`яніння, працівниками поліції надано протокол про адміністративне правопорушення серії ЕПР1 №509154 від 10.11.2025, рапорт поліцейського, чек тестування на алкоголь проведеним приладом Drager Alcotest 7510 від 10.11.2025, акт огляду на стан алкогольного сп`яніння з використанням спеціальних технічних засобів, письмові пояснення свідків, відеозаписи з нагрудних камер поліцейських.
Відповідно до ст. 251 КУпАП доказами в справі про адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото - і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.
Обов`язок щодо збирання доказів покладається на осіб, уповноважених на складання протоколів про адміністративні правопорушення, визначених статтею 255 цього Кодексу.
Із дослідженого судом відеозапису з нагрудних відеореєстраторів вбачається фіксація лише спілкування працівників поліції із ОСОБА_1 , який знаходиться осторонь від свого автомобіля.
З письмових пояснень свідка ОСОБА_2 , яка є дружиною ОСОБА_1 слідує, що її чоловік 10.11.2025 біля 16:10 год приїхав на автомобілі марки Лада Пріора у п`яному стані, після чого вона заборонила сідати йому за кермо, але він не послухав, сів п`яний за кермо та поїхав в сторону ОСОБА_3 , потім повернувся і вона викликала працівників поліції.
З письмових пояснень ОСОБА_4 вбачається, що із 09.11.2025 по 10.11.2025 за адресою АДРЕСА_1 його вітчим ОСОБА_1 постійно перебуває у стані алкогольного сп`яніння, та 10.11.2025 близько 16 год. 10 хв. перебуваючи у стані алкогольного сп`яніння сів за кермо тз ВАЗ та поїхав в напрямку ОСОБА_3 , мав заїхати на АЗС та направлятись в сторону Закарпатської області. На неодноразові прохання та попередження, що не можна керувати автомобілем в стані сп`яніння не реагував та продовжив рух, після чого було здійснено виклик поліції.
Суд критично ставиться до письмових пояснень свідків, у яких зазначено, що останній керував транспортним засобом, оскільки як встановлено судом, сторони перебувають у конфліктних відносинах із особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, а тому їхні пояснення носять суб`єктивний характер та потребують особливо критичної оцінки.
При цьому наведені пояснення не підтверджені жодними об`єктивними доказами (зокрема, відеофіксацією моменту керування, показаннями незаінтересованих свідків, іншими належними та допустимими доказами), а тому самі по собі не можуть бути покладені в основу висновку про доведеність вини особи.
За таких обставин суд доходить висновку, що письмові пояснення дружини та її сина не спростовують відсутність у матеріалах справи належних і достатніх доказів факту керування транспортним засобом саме ОСОБА_1 .
Відповідно до п. 1.10 ПДР України водій це особа, яка керує транспортним засобом і має посвідчення водія (посвідчення тракториста-машиніста, тимчасовий дозвіл на право керування транспортним засобом, тимчасовий талон на право керування транспортним засобом) відповідної категорії. Водієм також є особа, яка навчає керуванню транспортним засобом, перебуваючи безпосередньо в транспортному засобі.
Як зазначено в ст. 252 КУпАП орган (посадова особа) оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю.
Таким чином, судом не встановлено факту керування ОСОБА_1 транспортним засобом на час складення даного протоколу, а інших доказів, які б вказували на це матеріали справи не містять. Тому в розумінні ПДР України ОСОБА_1 водієм в момент складення протоколу не був. Відповідно він не є суб`єктом адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП.
З урахуванням вимог статей 245, 251, 252 КУпАП, ст. 62 Конституції України поза розумним сумнівом не доведена винуватість ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП.
Відповідно до вимог ст. 7 КУпАП ніхто не може бути підданий заходу впливу в зв`язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставах і в порядку, встановлених законом. Провадження в справах про адміністративні правопорушення здійснюється на основі суворого додержання законності.
Крім того, на суд покладається обов`язок відповідно до вимог ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, здійснювати неупереджений розгляд та ухвалювати обґрунтовані рішення.
Відповідно до цієї ж статті Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, на суд покладається обов`язок сприяти максимальному забезпеченню процесуальних прав учасників судового провадження.
Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 247 КУпАП встановлено, що провадження в справі про адміністративне правопорушення не може бути розпочато, а розпочате підлягає закриттю у зв`язку з відсутністю події і складу адміністративного правопорушення.
Приймаючи до уваги, що всі сумніви щодо недоведеності вини правопорушника слід тлумачити на його користь, за відсутності переконливих доказів вини ОСОБА_1 , суд приходить до висновку, що при розгляді справи не доведено, що в діях останнього наявний склад адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, оскільки не доведено факт керування ним транспортним засобом.
На підставі викладеного та керуючись ст. ст. 130, 247, 276, 279, 283, 284, 294 КУпАП, суд,-

П О С Т А Н О В И В:

Провадження у справі про притягнення ОСОБА_1  до адміністративної відповідальності, передбаченої ч. 1 ст. 130 КУпАП, закрити на підставі п. 1 ч. 1 ст. 247 КУпАП, у зв`язку з відсутністю в його діях складу даного адміністративного правопорушення.
Постанова може бути оскаржена до Вінницького апеляційного суду протягом десяти днів з дня її винесення.

Суддя         О.О. Жмудь