ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

11 березня 2026 року 
м. Київ
справа № 380/29103/23
адміністративне провадження № К/990/50392/25
Верховний Суд у складі колегії суддів Касаційного адміністративного суду:
головуючої судді - Желтобрюх І.Л.,
суддів: Білоуса О.В., Блажівської Н.Є.,
за участю:
секретаря судового засідання Бугаєнко Н.В.,
представника позивача Пащинської А.О.,
представника відповідача Мельничука М.В.,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в режимі відеоконференції касаційну скаргу Головного управління ДПС у Волинській області на рішення Львівського окружного адміністративного суду від 26 червня 2025 року (суддя Крутько О.В.) та постанову Восьмого апеляційного адміністративного суду від 22 жовтня 2025 року (судді Кузьмич С.М., Курилець А.Р., Мікула О.І.) у справі за позовом Товариства з обмеженою відповідальності «ЛАНВЕСТ» до Головного управління ДПС у Волинській області про визнання протиправними та скасування податкових повідомлень-рішень,
в с т а н о в и в :
Товариство з обмеженою відповідальністю «ЛАНВЕСТ» (далі - ТОВ «ЛАНВЕСТ», позивач) звернулось до суду з позовом до Головного управління ДПС у Волинській області (далі - ГУ ДПС у Волинській області), в якому, з урахуванням уточнених позовних вимог, просило: визнати протиправними та скасувати податкові повідомлення-рішення ГУ ДПС у Волинській області: 
від 06.11.2023 № 0141970701, від 06.11.2023 № 0141780701, від 06.11.2023 № 014180701, від 07.12.2023 № 0168550703, від 28.03.2024 № 0070670408, від 28.03.2024 № 0070680408.
Позовна заява аргументована тим, що задекларовані позивачем суми бюджетного відшкодування з податку на додану вартість підтверджені відповідними розрахунковими, платіжними та іншими документами, які містять відомості про господарські операції, підтверджують їх фактичне здійснення та витрати, пов`язані із цими операціями. 
Товариство зазначало, що операції позивача з контрагентами здійснені в межах господарської діяльності, є реальними, відповідають дійсному економічному змісту та підтверджуються необхідними документами. Належним чином оформлені первинні документи були подані до контролюючого органу для аналізу та перевірки.
Вказувало, що податковим органом не надано жодних доказів на підтвердження недобросовісності позивача як платника податків або можливої фіктивності його постачальників, не наведено будь-яких доводів щодо здійснення розглядуваних операцій за відсутності розумних економічних причин (ділової мети) та наміру одержати економічний ефект тощо.
Рішенням Львівського окружного адміністративного суду від 26.06.2025, залишеним без змін постановою Восьмого апеляційного адміністративного суду від 22.10.2025, позов задоволено.
Постановляючи такі рішення суди виходили з того, що під час проведення перевірок ГУ ДПС у Волинській області не було здобуто жодних належних і допустимих доказів порушення позивачем вимог податкового законодавства, оскільки документи, укладені між позивачем та контрагентами, відповідають положенням законодавства, мають всі необхідні та достатні дані для визначення виду поставлених товарно-матеріальних цінностей, наданих послуг, у них вказана вартість, характер та об`єм поставленого товару (наданих послуг), із обґрунтуванням та визначенням економічної доцільності укладання господарських договорів із зазначеними суб`єктами господарювання. Зазначили, що будь-яка податкова інформація, наявна в інформаційно-аналітичних базах відносно контрагентів суб`єкта господарювання по ланцюгах постачання, а також податкова інформація, надана іншими контролюючими органами, у тому числі і складена з причин неможливості проведення документальних перевірок, має виключно інформативний характер та не є належним доказом в розумінні процесуального Закону, при цьому аналіз реальності господарської діяльності повинен здійснюватися на підставі даних податкового, бухгалтерського обліку платника податків та відповідності їх дійсному економічному змісту. 
Не погоджуючись із такими рішеннями судів ГУ ДПС у Волинській області звернулось до Верховного Суду з касаційною скаргою, в якій, посилаючись на неправильне застосування судами норм процесуального та матеріального права, просить рішення судів попередніх інстанцій скасувати та прийняти нове рішення про відмову у задоволенні позову.
Підставою для касаційного оскарження відповідачем зазначено пункт 1 частини четвертої статті 328 Кодексу адміністративного судочинства України (далі - КАС України), зокрема, неправильне застосування судом норм матеріального права чи порушення норм процесуального права у випадку, якщо суд апеляційної інстанції в оскаржуваному судовому рішенні застосував норму права без урахування висновку щодо застосування норми права у подібних правовідносинах, викладеного у постанові Верховного Суду, крім випадку наявності постанови Верховного Суду про відступлення від такого висновку.
Так, на думку касатора, апеляційним судом під час ухвалення оскаржуваної постанови застосовано норми матеріального права, а саме: положення статті 44, пунктів 198.1, 198.3, 198.6 статті 198 пункту 201.10 статті 201 Податкового кодексу України (далі - ПК України) без урахування висновків щодо застосування норми права у подібних правовідносинах, викладених у постановах Верховного Суду від 21.07.2020 у справі № 820/4149/15, від 02.07.2020 у справі № 816/945/16, від 28.10.2022 у справі №160/9227/19. Наголошує, що перевіркою встановлено нереальність господарських операцій з поставки товару від постачальників у зв`язку з встановленням фактів неможливості транспортування товару та підтвердження оплати постачальникам, оскільки до перевірки платником не надано оригіналів первинних документів та/або завірених належним чином їх копій, а також відсутня інформація про здійснення розвантажувальних робіт, складський облік, зберігання, охорону.
У відзиві на касаційну скаргу ТОВ «ЛАНВЕСТ» вказує, що доводи касаційної скарги зводяться до незгоди скаржника з оцінкою судами доказів та альтернативним тлумаченням встановлених судами фактів, натомість судами установлено, що відповідачем не здобуто жодних належних і допустимих доказів порушення позивачем вимог податкового законодавства, у зв`язку з чим просить відмовити у задоволенні касаційної скарги та залишити в силі рішення судів попередніх інстанцій.
Згідно з частиною першою статті 341 КАС України суд касаційної інстанції переглядає судові рішення в межах доводів та вимог касаційної скарги, які стали підставою для відкриття касаційного провадження, та на підставі встановлених фактичних обставин справи перевіряє правильність застосування судом першої чи апеляційної інстанції норм матеріального і процесуального права.
Заслухавши суддю-доповідача, перевіривши доводи касаційної скарги, матеріали справи, судові рішення, колегія суддів Верховного Суду дійшла висновку, що касаційна скарга не підлягає задоволенню, з огляду на таке.
Судами попередніх інстанцій встановлено, що ГУ ДПС у Волинській області на підставі наказу від 02.08.2023 № 1587-п та положень п.п.191.1.6 п. 191.1 ст. 191, п.п. 20.1.4 п. 20.1 ст. 20, п.п. 75.1.2 п. 75.1 ст. 75, п.п. 78.1.8 п. 78.1 ст. 78 п.п 78.1.8, п. 78.1 ст. 78 ПК України було проведено документальну позапланову виїзну перевірку ТОВ «ЛАНВЕСТ» щодо дотримання податкового законодавства при декларуванні за червень 2023 року від`ємного значення з податку на додану вартість, у тому числі заявленого до відшкодування з бюджету, за результатами якої складено акт документальної позапланової невиїзної перевірки від 21.08.2023 № 12899/07-01/44959044, на який платником подано заперечення від 07.09.2023 б/н.
Також відповідачем відповідно до п. 75.1 ст. 75, п.п. 78.1.5 п. 78.1 ст. 78 ПК України на підставі повідомлення від 21.09.2023 № 277 та наказу ГУ ДПС у Волинській області від 21.09.2023 № 1984-п, проведена документальна позапланова невиїзна перевірка ТОВ «ЛАНВЕСТ» щодо дотримання податкового законодавства при декларуванні за червень 2023 року від`ємного значення з податку на додану вартість, з врахуванням вимог п. 102.1 ст. 102 ПК України, з метою дослідження питань, що стали предметом заперечення, за результатами якої складено акт від 10.10.2023 № 15371/07-01/44959044.
Відповідно до висновків акту перевіркою встановлено нереальність господарської операції з поставки товару від ТОВ «ВІНТАЖ ПРАЙМ» до ТОВ «ЛАНВЕСТ» у зв`язку із встановленням фактів неможливості транспортування товару, неможливістю підтвердження оплати постачальнику за товар, оскільки до перевірки платником не надано оригінали первинних документів та/або завірені належним чином їх копії, відсутня інформація про здійснення розвантажувальних робіт, складський облік, зберігання, охорону.
Перевіркою встановлено порушення платником податків: п. 44.1 ст. 44, п.п. 198.1, 198.2, 198.3 ст. 198, п. 200.1, абз. а), б) п. 200.4 п. 200.7, п. 200.9 ст. 200, п. 201.1 ст. 201 (з урахуванням вимог п. 187.1 ст. 187) ПК України у зв`язку із завищенням суми бюджетного відшкодування податку на додану вартість, заявленої на поточний рахунок платника податку у декларації за червень 2023 року (р. 20.2.1) в розмірі 19 057 792 грн.
На підставі вказаного акту ГУ ДПС у Волинській області прийнято податкове повідомлення-рішення від 06.11.2023 № 0141970701, яким встановлено завищення суми бюджетного відшкодування за червень 2023 року на 19 057 792 грн та застосовано штрафну санкцію на суму 
1 905 779,2 грн.
Відповідачем на підставі повідомлення від 07.07.2023 № 163, наказів ГУ ДПС у Волинській області від 04.07.2023 № 1350-п, від 07.07.2023 № 1383-п та на підставі п.п. 78.1.8 п. 78.1 ст. 78 та п.79.1, п. 79 ст. 79 ПК України проведена позапланова невиїзна документальна ТОВ «ЛАНВЕСТ» щодо дотримання податкового законодавства при декларуванні за травень 2023 року від`ємного значення з податку на додану вартість, у в тому числі заявленого до відшкодування з бюджету, за результатами якої складено акт документальної позапланової невиїзної перевірки від 17.08.2023 № 12832/07-01/44959044, на який позивачем було подано заперечення від 07.09.2023 б/н.
Відповідно до п. 75.1 ст.75, п.п.78.1.5 п.78.1 ст.78 ПК України на підставі повідомлення від 21.09.2023 № 278 та наказу ГУ ДПС у Волинській області від 21.09.2023 № 1985-п відповідачем проведена документальна позапланова невиїзна перевірка ТОВ «ЛАНВЕСТ» щодо дотримання податкового законодавства при декларуванні за травень 2023 року від`ємного значення з податку на додану вартість, у в тому числі заявленого до відшкодування з бюджету, з врахуванням вимог п. 102.1 ст. 102 ПК України, з метою дослідження питань, що стали предметом заперечення, за результатами якої складено акт від 10.10.2023 № 15375/07-01/44959044.
Перевіркою встановлено нереальність господарської операції з поставки від постачальників ТОВ «ПРОМИСЛОВА ДИРЕКТИВА» (код ЄДРПОУ 44095086), ТОВ «ВСЕ ПРОДАКШН» (код ЄДРПОУ 44474063) та ТОВ «НЕОМЕТПРОМ ПЛЮС» (код ЄДРПОУ 44308156) у зв`язку із встановленням фактів неможливості транспортування товару, неможливістю підтвердження оплати постачальникам за товар, оскільки до перевірки платником не надано оригінали первинних документів та/або завірені належним чином їх копії, відсутня інформація про здійснення розвантажувальних робіт, складський облік, зберігання, охорону. 
На підставі вказаного акту ГУ ДПС у Волинській області прийняті податкові повідомлення-рішення від 06.11.2023: 
№ 0141780701 про завищення суми бюджетного відшкодування ПДВ на суму 3 919 390 грн та застосовано штрафну санкцію на суму 391 939 грн;
№ 014180701 про завищення суми від`ємного значення, що враховується до складу податкового кредиту наступного звітного податкового періоду з ПДВ на суму 18 309 692 грн.
Також відповідачем проведено позапланову виїзну перевірки ТОВ «ЛАНВЕСТ» щодо дотримання податкового законодавства при декларуванні за липень 2023 року від`ємного значення з податку на додану вартість, у в тому числі заявленого до відшкодування з бюджету, за результатами якої складено акт від 17.10.2023 № 15999/07-03/44959044.
Відповідно до висновків акту перевірки, враховуючи, що актами від 17.08.2023 № 12832/07-01/44959044, від 10.10.2023 № 15375/07-01/44959044 встановлено порушення ТОВ «ЛАНВЕСТ» п. 46.1 ст. 46 п. 2001.3 ст. 2001 п. 200.1 п.п. «б» п. 200.4 ст. 200 ПК України у зв`язку із завищенням суми від`ємного значення, що зараховується до складу податкового кредиту наступного звітного (податкового) періоду за результатом попередніх перевірок на суму 18 309 692 гривень, що вплинуло на завищення суми бюджетного відшкодування на рахунок платника у банку (р. 20.2.1 Декларації за липень 2023 року) в розмірі 18 309 692 грн.
На підставі вказаного акту ГУ ДПС у Волинській області прийнято податкове повідомлення-рішення від 07.12.2023 № 0168550703, яким зменшено суму бюджетного відшкодування з податку на додану вартість за липень 2023 року у розмірі 18 309 692,00 грн та застосовано штрафні санкції у розмірі 1 830 969,2 грн.
Відповідачем проведено камеральну перевірку ТОВ «ЛАНВЕСТ» щодо порушення правил (термінів) подання податкової звітності з податку на додану вартість за грудень 2023 року, за результатами якої складено акт від 21.02.2024 № 3653/03-20-04-08-44959044.
Перевіркою встановлено, що ТОВ «ЛАНВЕСТ», на порушення наказу Мінфіну від 28.01.2016 № 21 не задекларовано в рядку 16.3 зменшення залишку від`ємного значення за результатами перевірки контролюючого органу на підставі податкового повідомлення-рішення (форма В4) № 001418701 від 06.11.2023 у розмірі 18 309 692 грн, що вплинуло на розрахунки з бюджетом, а саме: заниження позитивного значення різниці між сумою податкового зобов`язання та сумою податкового кредиту поточного звітного (податкового) періоду (рядок 9 - рядок 17 декларації) (позитивне значення), яке сплачується до державного бюджету на суму 18 279 242 грн та завищення суми від`ємного значення, відображеного в рядку 21 декларації з податку на додану вартість за грудень 2023 рік, що зараховується до складу податкового кредиту наступного звітного (податкового) періоду (рядок 19.1 + рядок 20.3 декларації) (переноситься до рядка 16.1 декларації наступного звітного (податкового) періоду) (рядок 20.1) на 30 450 грн.
На підставі вказаного акту ГУ ДПС у Волинській області прийняті податкові повідомлення-рішення від 28.03.2024:
№ 0070670408, яким збільшено суму грошового зобов`язання з ПДВ на суму 18 279 242 грн та застосовано штрафну санкцію у розмірі 1 827 924,2 грн;
№ 0070680408, яким встановлено завищення суми від`ємного значення ПДВ на суму 30 450 грн.
Вважаючи вказані податкові повідомлення-рішення відповідача протиправними, позивач звернувся до суду з цим позовом.
Перевіряючи правильність застосування судами попередніх інстанцій норм матеріального і процесуального права на підставі встановлених ними фактичних обставин справи, колегія суддів Касаційного адміністративного суду у складі Верховного Суду виходить з такого.
Положеннями частини другої статті 19 Конституції України визначено, що органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.
Відносини, що виникають у сфері справляння податків і зборів, регулює ПК України, який, зокрема, визначає вичерпний перелік податків та зборів, що справляються в Україні, та порядок їх адміністрування, платників податків та зборів, їх права та обов`язки, компетенцію контролюючих органів, повноваження і обов`язки їх посадових осіб під час здійснення податкового контролю, а також відповідальність за порушення податкового законодавства.
Відповідно до пункту 44.1 статті 44 ПК України для цілей оподаткування платники податків зобов`язані вести облік доходів, витрат та інших показників, пов`язаних з визначенням об`єктів оподаткування та/або податкових зобов`язань, на підставі первинних документів, регістрів бухгалтерського обліку, фінансової звітності, інших документів, пов`язаних з обчисленням і сплатою податків і зборів, ведення яких передбачено законодавством.
Платникам податків забороняється формування показників податкової звітності, митних декларацій на підставі даних, не підтверджених документами, що визначені абзацом першим цього пункту.
Згідно з підпунктом 134.1.1 пункту 134.1 статті 134 ПК України об`єктом оподаткування є прибуток із джерелом походження з України та за її межами, який визначається шляхом коригування (збільшення або зменшення) фінансового результату до оподаткування (прибутку або збитку), визначеного у фінансовій звітності підприємства відповідно до національних положень (стандартів) бухгалтерського обліку або міжнародних стандартів фінансової звітності, на різниці, які виникають відповідно до положень цього Кодексу.
За змістом підпункту 14.1.181 пункту 14.1 статті 14 ПК України податковий кредит - сума, на яку платник податку на додану вартість має право зменшити податкове зобов`язання звітного (податкового) періоду, визначена згідно з розділом V цього Кодексу.
Відповідно до пункту 198.1 статті 198 ПК України право на віднесення сум податку до податкового кредиту виникає у разі здійснення операцій з придбання або виготовлення товарів (у тому числі в разі їх ввезення на митну територію України) та послуг.
Положеннями пункту 198.3 статті 198 ПК України визначено, що податковий кредит звітного періоду визначається виходячи з договірної (контрактної) вартості товарів/послуг (у разі здійснення контрольованих операцій - не вище рівня звичайних цін, визначених відповідно до статті 39 цього Кодексу) та складається з сум податків, нарахованих (сплачених) платником податку за ставкою, встановленою пунктом 193.1 статті 193 цього Кодексу, протягом такого звітного періоду у зв`язку з придбанням або виготовленням товарів (у тому числі при їх імпорті) та послуг з метою їх подальшого використання в оподатковуваних операціях у межах господарської діяльності платника податку.
Право на нарахування податкового кредиту виникає незалежно від того, чи такі товари/послуги та основні фонди почали використовуватися в оподатковуваних операціях у межах господарської діяльності платника податку протягом звітного податкового періоду, а також від того, чи здійснював платник податку оподатковувані операції протягом такого звітного податкового періоду.
Згідно зі статтею 200 ПК України сума податку, що підлягає сплаті (перерахуванню) до Державного бюджету України або бюджетному відшкодуванню, визначається як різниця між сумою податкового зобов`язання звітного (податкового) періоду та сумою податкового кредиту такого звітного (податкового) періоду.
При позитивному значенні суми, розрахованої згідно з пунктом 200.1 цієї статті, така сума підлягає сплаті (перерахуванню) до бюджету у строки, встановлені цим розділом.
При від`ємному значенні суми, розрахованої згідно з пунктом 200.1 цієї статті, така сума враховується у зменшення суми податкового боргу з податку, що виник за попередні звітні (податкові) періоди (у тому числі розстроченого або відстроченого відповідно до цього Кодексу), а в разі відсутності податкового боргу - зараховується до складу податкового кредиту наступного звітного (податкового) періоду.
Пунктом 201.1 статті 201 ПК України встановлено, що платник податку зобов`язаний надати покупцю (отримувачу) на його вимогу підписану уповноваженою платником особою та скріплену печаткою (за наявності) податкову накладну.
Положеннями пункту 201.10 статті 201 ПК України визначено, що при здійсненні операцій з постачання товарів/послуг платник податку - продавець товарів/послуг зобов`язаний в установлені терміни скласти податкову накладну, зареєструвати її в Єдиному реєстрі податкових накладних та надати покупцю за його вимогою. Податкова накладна, складена та зареєстрована в Єдиному реєстрі податкових накладних платником податку, який здійснює операції з постачання товарів/послуг, є для покупця таких товарів/послуг підставою для нарахування сум податку, що відносяться до податкового кредиту.
Відповідно до статті 9 Закону України «Про бухгалтерський облік та фінансову звітність в Україні» підставою для бухгалтерського обліку господарських операцій є первинні документи, які фіксують факти здійснення господарських операцій. Первинні документи повинні бути складені під час здійснення господарської операції, а якщо це неможливо - безпосередньо після її закінчення. Для контролю та впорядкування оброблення даних на підставі первинних документів можуть складатися зведені облікові документи.
Наведені норми податкового законодавства дають підстави для висновку, що дохід, витрати, а також податковий кредит для цілей визначення об`єкта оподаткування податком на прибуток та податком на додану вартість мають бути підтверджені фактично здійсненими господарськими операціями, належним чином складеними первинними документами, що відображають реальність цих операцій, які є підставою для формування податкового обліку платника.
Реальність (фактичне вчинення) господарських операцій з придбання товарів (робіт, послуг) з метою їх використання в своїй господарській діяльності виникає у результаті руху активів, зміни зобов`язань чи власного капіталу платника, відповідності економічному змісту господарських операцій, оформлених належним чином первинними документами.
Отже, проведення будь-якої господарської операції підприємства має бути зафіксоване у порядку, встановленому правилами податкового та бухгалтерського законодавства, підтверджуватись первинними і розрахунковими документами, якими відображено зміст операцій, порядок їх виконання, зміни майнового стану платника податків.
Як встановлено судами попередніх інстанцій, у періоді, що перевірявся, ТОВ «ЛАНВЕСТ» укладено договори безпроцентної поворотної фінансової допомоги від 03.05.2023 з ТОВ «АНДЕРМЕТ» та додаткова угода від 09.06.2023 № 1 до договору; від 02.05.2023 з ТОВ «ІНТЕР-С КОМПАНІ» та додаткова угода від 02.06.2023 № 1 до договору; від 03.04.2023 з ТОВ «ЗАХІДСОЦПОСТАЧ» та додаткова угода від 09.06.2023 № 1 до договору; а також договір поворотної фінансової допомоги від 03.05.2023 з ТОВ «ВІНТАЖ ПРАЙМ».
Крім того, між позивачем, як покупцем та ТОВ «ВСЕ ПРОДАКШН», як постачальником, 16.05.2023 укладено договір поставки № 16/05/23-1, відповідно до якого в порядку та на умовах, визначених цим договором, постачальник зобов`язується поставити і передати у власність покупцю визначений цим договором товар, а покупець зобов`язується прийняти цей товар та своєчасно здійснювати його оплату.
На підтвердження господарських операцій з ТОВ «ВСЕ ПРОДАКШН» позивачем надані: договір поставки, платіжні інструкції, видаткові накладні, товарно-транспортні накладні та акт взаємних розрахунків між ТОВ «ЛАНВЕСТ» та ТОВ «ВСЕ ПРОДАКШН» станом на 31.05.2023.
Між позивачем, як покупцем, та ТОВ «ПРОМИСЛОВА ДИРЕКТИВА» як постачальником, укладено договір поставки від 15.05.2023 № 5, відповідно до якого в порядку та на умовах, визначених цим договором, постачальник зобов`язується поставити і передати у власність покупцю визначений цим договором товар, а покупець зобов`язується прийняти цей товар та своєчасно здійснювати його оплату.
На підтвердження господарських операцій з ТОВ «ПРОМИСЛОВА ДИРЕКТИВА» позивачем надано: договір поставки, платіжні інструкції, видаткові накладні, товарно-транспортні накладні та акт взаємних розрахунків станом між ТОВ «ЛАНВЕСТ» та ТОВ «ПРОМИСЛОВА ДИРЕКТИВА» станом на 31.05.2023.
Між позивачем, як покупцем, та ТОВ «НЕОМЕТПРОМ ПЛЮС», як постачальником, укладено договір поставки від 16.05.2023 № П116/05/23, відповідно до якого в порядку та на умовах, визначених цим договором, постачальник зобов`язується поставити і передати у власність покупцю визначений цим договором товар, а покупець зобов`язується прийняти цей товар та своєчасно здійснювати його оплату.
На підтвердження господарських операцій з ТОВ «НЕОМЕТПРОМ ПЛЮС» позивачем надано: договір поставки, платіжні інструкції, видаткові накладні, товарно-транспортні накладні та акт взаємних розрахунків станом між ТОВ «ЛАНВЕСТ» та ТОВ «НЕОМЕТПРОМ ПЛЮС» станом на 31.05.2023.
Між позивачем, як покупцем, та ТОВ «ВІНТАЖ ПРАЙМ», як постачальником, укладено договір поставки від 08.06.2023 № 06/23-081, відповідно до якого в порядку та на умовах, визначених цим договором, постачальник зобов`язується поставити і передати у власність покупцю визначений цим договором товар, а покупець зобов`язується прийняти цей товар та своєчасно здійснювати його оплату.
На підтвердження господарських операцій з ТОВ «ВІНТАЖ ПРАЙМ» позивачем надано: договір поставки, видаткові накладні, товарно-транспортні накладні, платіжні інструкції, акт взаємних розрахунків між ТОВ «ЛАНВЕСТ» та ТОВ «ВІНТАЖ ПРАЙМ» станом на 30.06.2023.
На підтвердження виконання умов договору оренди нежитлового приміщення (площею 290,0 кв.м., що знаходиться за адресою: м. Львів, вул. Персенківка,19) від 01.05.2023, укладеного позивачем з ТОВ «ЛАЕРТІЯ», позивачем надано: акт прийому-передачі об`єкта оренди; платіжні інструкції.
На підтвердження виконання умов договору суборенди нежитлового приміщення (офісу НОМЕР_1, що знаходиться за адресою: пр. Волі, 6 м. Луцьк, площею 5 кв.м.) від 07.04.2023, укладеного ФОП ОСОБА_1 , як орендарем, та ТОВ «ЛАНВЕСТ», як суборендарем, позивачем надано: акт прийому-передачі приміщення в суборенду, акти здачі-прийняття робіт (надання послуг), платіжні інструкції, акт взаємних розрахунків між ТОВ «ЛАНВЕСТ» та ФОП ОСОБА_1 станом на 31.05.2023.
На підтвердження виконання умов договору про надання транспортно-експедиційних послуг від 01.05.2023 № 12-23, укладеного між позивачем, як замовником, та ФОП ОСОБА_2 , як виконавцем, позивачем надано: акти здачі-прийняття робіт (надання послуг) від 31.05.2023 № ОУ-12/05, платіжні інструкції, акти взаємних розрахунків станом між ТОВ «ЛАНВЕСТ» та ФОП ОСОБА_2 .
Також позивачем долучені оборотно-сальдові відомості по рахунках та документи за результатами проведених інвентаризацій від 10.08.2023, від 05.10.2023.
Суди першої та апеляційної інстанцій встановили, що надані позивачем документи відповідають вимогам, встановленим законодавством до первинних документів, не викликають сумнівів щодо їх достовірності та в сукупності з іншими доказами підтверджують реальність здійснення господарських операцій між позивачем та його контрагентами. Також вказано про установлення судами руху активів (товару) по ланцюгу від постачальника до покупця та зв`язку між фактом придбання товару і господарською діяльністю позивача.
Велика Палата Верховного Суду в постанові від 07.07.2022 у справі № 160/3364/19 зазначила, що визначальним для вирішення спорів про наявність податкових наслідків за результатами вчинення господарських операцій є дослідження сукупності обставин та первинних документів, які можуть як підтверджувати, так і спростовувати реальність господарських операцій. Саме по собі: лише наявність вироку щодо контрагента платника податків; лише факт порушення кримінального провадження відносно контрагента та отримання під час таких свідчень особи щодо не прийняття участі у створенні і діяльності підприємства; лише податкова інформація щодо контрагентів по ланцюгу постачання; лише незначні помилки в оформленні первинних документів (окремо) - не є самостійними та достатніми підставами для висновку про нереальність господарських операцій. Водночас, у сукупності з іншими обставинами справи наявність або відсутність таких документів чи обставин можуть свідчити на спростування або підтвердження позиції контролюючого органу.
Доводи скаржника щодо неповноти встановлення обставин справи не знайшли свого підтвердження в ході касаційного перегляду справи, оскільки суди ретельно перевірили всі доводи й аргументи відповідача, в тому числі обставини господарських взаємовідносин з позивача з його контрагентами, умови договорів, первинні документи бухгалтерського обліку та встановили наявність реального здійснення таких господарських операцій.
Враховуючи викладене колегія суддів вважає обґрунтованим висновок судів попередніх інстанцій про недоведеність відповідачем факту порушення позивачем вимог податкового законодавства при формуванні показників податкового кредиту за спірними господарськими операціями та, як наслідок, наявність правових підстав до скасування податкових повідомлень-рішень від 06.11.2023 № 0141970701, № 0141780701, № 014180701.
Щодо податкового повідомлення-рішення від 07.12.2023 № 0168550703, прийнятого на підставі акту перевірки від 17.10.2023 № 15999/07-03/44959044 судами установлено, що під час проведення вказаної перевірки відповідачем вказано, що рядок 16.2 Декларації позивача за липень 2023 року містить 18 309 692 грн задекларованого збільшення залишку від`ємного значення за результатами поданого уточнюючого розрахунку від 14.07.2023 № 9173853138 до Декларації за звітний період травень 2023 року. Згідно з актами від 17.08.2023 № 12832/07-01/44959044, від 10.10.2023 № 15375/07-01/44959044 ТОВ «ЛАНВЕСТ» порушено п. 46.1 ст. 46 п. 2001.3 ст. 200-1 п. 200.1 п.п. «б» п. 200.4 ст. 200 ПК України, оскільки неправомірно визначено податковий кредит у податковій декларації за травень 2023 року на загальну суму 22 229 082 грн, що призвело до завищення суми, що підлягає бюджетному відшкодуванню (рядок 20.2) на суму ПДВ 3 919 390 грн та завищення залишку суми від`ємного значення, що зараховується до складу податкового кредиту наступного звітного (податкового) періоду (рядок 21) на суму 18 309 692 грн у зв`язку встановленням нереальності господарських операцій з поставки ТМЦ від постачальників ТОВ «ПРОМИСЛОВА ДИРЕКТИВА», ТОВ «ВСЕ ПРОДАКШН» та ТОВ «НЕОМЕТПРОМ ПЛЮС».
Разом з тим, враховуючи, що судами установлено реальний характер господарських операцій ТОВ «ЛАНВЕСТ» з контрагентами у період, що перевірявся, дотримання позивачем вимог податкового законодавства при декларуванні за травень 2023 року від`ємного значення з податку на додану вартість, у тому числі заявленого до відшкодування з бюджету, а висновки актів перевірки про неправомірність визначення податкового кредиту у податковій декларації за травень 2023 року на загальну суму 22 229 082 грн визнані необґрунтованими та податкові повідомлення-рішення, прийняті за результатами перевірки визнані неправомірними та скасовані, колегія суддів погоджується з висновком судів попередніх інстанцій про наявність підстав для визнання його протиправним та скасування.
Крім того судами установлено, що податкові повідомлення-рішення від 28.03.2024 № 0070670408 та № 0070680408 прийняті за результатами камеральної перевірки ТОВ «ЛАНВЕСТ» щодо порушення правил (термінів) подання податкової звітності з податку на додану вартість за грудень 2023 року, якими встановлено, зокрема, заниження податкового зобов`язання в декларації з податку на додану вартість за грудень 2023 року на суму 182 792 42 грн внаслідок невідображення в рядку 16.3 зменшення залишку від`ємного значення за результатами перевірки контролюючого органу на підставі податкового повідомлення-рішення від 06.11.2023 № 001418701 у розмірі 18 309 692 грн.
Колегія суддів Верховного Суду погоджується з висновком судів попередніх інстанцій про протиправність податкових повідомлень-рішень від 28.03.2024 № 0070670408 та № 0070680408, які встановили, що на час прийняття та проведення перевірки податкове зобов`язання на суму 18 309 692 грн не було узгодженим і, відповідно, не підлягало відображенню у податковій звітності ТОВ «ЛАНВЕСТ», оскільки позивач звернувся до суду з позовом про скасування податкових повідомлень-рішень ГУ ДПС у Волинській області від 06.11.2023 0141970701; від 06.11.2023 № 0141780701; від 06.11.2023 № 014180701 і відповідач був обізнаний про оскарження, зокрема, податкового повідомлення-рішення від 06.11.2023 № 001418701.
Переглядаючи судові рішення в межах доводів касаційної скарги Верховний Суд враховує, що висновки судів першої та апеляційної інстанцій є результатом оцінки наявних у їх розпорядженні доказів. Суд касаційної інстанції не може не погодитись із такими, оскільки така оцінка судами здійснена з дотриманням вимог процесуального закону щодо повного та всебічного з`ясування всіх обстави справи на підставі належних та допустимих доказів.
У касаційній скарзі ГУ ДПС у Волинській області посилається на те, що судами першої та апеляційної інстанцій ухвалені рішення з порушенням норм матеріального права та недотриманням норм процесуального права, із вказівкою про незастосування висновків, викладених у постановах Верховного Суду, однак, при цьому касатор посилається на правові позиції Верховного Суду, пов`язані виключно з критеріями оцінки доказів та висновками, здійсненими за результатами їх дослідження, що не є свідченням застосування судами у цій справі норм права, без урахування висновків щодо застосування норми права у подібних правовідносинах, викладеного у постановах Верховного Суду.
В решті обґрунтування касаційної скарги аналогічні доводам, наведеним відповідачем під час розгляду справи у суді апеляційної інстанції, і зводяться виключно до незгоди з оцінкою судами обставин справи, при цьому порушень норм процесуального права, які б вплинули або змінили цю оцінку, скаржником не зазначено. Тобто, фактично ГУ ДПС у Волинській області у касаційній скарзі просить про переоцінку, додаткову перевірку доказів стосовно встановлених судами попередніх інстанцій фактичних обставин у справі, проте це знаходиться за межами касаційного перегляду, встановленими частиною першою статті 341 КАС України.
Відповідно до положень статті 349 КАС України суд касаційної інстанції за наслідками розгляду касаційної скарги має право залишити судові рішення судів першої та (або) апеляційної інстанцій без змін, а скаргу без задоволення.
Згідно зі статтею 350 КАС України суд касаційної інстанції залишає касаційну скаргу без задоволення, а судові рішення - без змін, якщо рішення, переглянуте в передбачених статтею 341 цього Кодексу межах, ухвалено з додержанням норм матеріального і процесуального права.
Враховуючи вищевикладене колегія суддів вважає, що касаційна скарга підлягає залишенню без задоволення, а рішення судів першої і апеляційної інстанцій - без змін.
З огляду на результат касаційного розгляду судові витрати розподілу не підлягають.
Керуючись статтями 344, 349, 350, 355, 356, 359 КАС України, Верховний Суд у складі колегії суддів Касаційного адміністративного суду
п о с т а н о в и в :
Рішення Львівського окружного адміністративного суду від 26 червня 2025 року та постанову Восьмого апеляційного адміністративного суду від 22 жовтня 2025 року у справі № 380/29103/23 залишити без змін, а касаційну скаргу Головного управління ДПС у Волинській області - без задоволення.
Постанова набирає законної сили з дати її прийняття, є остаточною та оскарженню не підлягає.

Головуюча суддя І.Л. Желтобрюх

Судді: О.В. Білоус

Н.Є. Блажівська

Повний текст постанови виготовлено 11 березня 2026 року.