Справа № 206/1416/25
Провадження № 2/175/1208/25

Р І Ш Е Н Н Я
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
(заочне)

16 квітня 2026 року Дніпровський районний суд Дніпропетровської області в складі: 
головуючої судді Озерянської Ж.М.
з участю секретаря Рожкової Д.О.
розглянувши у відкритому судовому засіданні у с-щі Слобожанське цивільну справу за позовною заявою ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про встановлення факту проживання однією сім`єю чоловіка та жінки без шлюбу, визнання майна спільною сумісною власністю подружжя та визнання права власності, -

В С Т А Н О В И В: 

В березні 2025 року ОСОБА_1 звернувся до суду із позовною заявою до ОСОБА_2 про встановлення факту проживання однією сім`єю чоловіка та жінки без шлюбу, визнання майна спільною сумісною власністю подружжя та визнання права власності, та з урахуванням уточненої позовної зави просив встановити факт проживання однією сім`єю ОСОБА_1 з ОСОБА_2 як чоловіка та жінки без реєстрації шлюбу з 01 січня 2005 року по 12 вересня 2022 року; визнати спільною сумісною власністю подружжя ОСОБА_1 та ОСОБА_2 майно, а саме: садовий будинок, реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна: 1749196812214, загальна площа (кв.м): 109.4, житлова площа (кв.м): 43.7, опис. літ. А-2 сад.будинок, під A-2 погріб; а-1 тераса, а - балкон; № 1-4, І споруди, замощення за адресою АДРЕСА_1 товариство «Рассвет-2» садівниче товариство; садове товариство «Рассвет-2» садівниче товариство» обслуговуючий кооператив), земельна ділянка 106; земельну ділянку кадастровий номер: 1221455800:06:001:0138, реєстраційний номер 400807212214, площею 0,12 га. за адресою АДРЕСА_1 товариство «Рассвет-2» садівниче товариство; садове товариство «Рассвет-2» садівниче товариство» обслуговуючий кооператив), земельну ділянку НОМЕР_1 ; транспортний засіб RENAULT TRAFIC легковий пасажирський-В, номер шасі НОМЕР_2 , реєстраційний номер НОМЕР_3 ; визнати за ОСОБА_1 право власності на 1/2 нерухомого майна, а саме: садовий будинок, реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна: 1749196812214, загальна площа (кв.м): 109.4, житлова площа (кв.м): 43.7, опис. літ. А-2 сад.будинок, під A-2 погріб; а-1 тераса, а - балкон; № 1-4, І споруди, замощення за адресою АДРЕСА_1 товариство «Рассвет-2» садівниче товариство; садове товариство «Рассвет-2» садівниче товариство» обслуговуючий кооператив), земельна ділянка 106; земельна ділянка кадастровий номер: 1221455800:06:001:0138, реєстраційний номер 400807212214, площею 0,12 га. за адресою АДРЕСА_1 товариство «Рассвет-2» садівниче товариство; садове товариство «Рассвет-2» садівниче товариство» обслуговуючий кооператив), земельна ділянка 106; визнати право власності на транспортний засіб RENAULT TRAFIC легковий пасажирський-В, номер шасі НОМЕР_2 , реєстраційний номер НОМЕР_3 за ОСОБА_1 ; стягнути з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_2 147650 грн., а також стягнути з відповідачки судові витрати по оплаті судового збору. 
Позивач та його представник в судовому засіданні позов підтримали та просили задовольнити, не заперечували щодо винесення заочного рішення. 
Відповідачка у судове засідання не з`явилася, про дату, час і місце розгляду справи повідомлена належним чином у встановленому законом порядку, що підтверджується повернутими поштовими відправленнями №061156971298 та №R067012577661, відзив на позовну заяву відповідач не подавала, а тому зі згоди позивача суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає положенням ст. 223, 280 ЦПК України. 
Суд, вислухавши позивача та його представника, свідків, вивчивши та проаналізувавши зібрані по справі докази, вважає що позовна заява підлягає задоволенню з наступних підстав.
Відповідно до ч. 1 ст. 315 ЦПК України суд розглядає справи про встановлення факту: 1) родинних відносин між фізичними особами; 2) перебування фізичної особи на утриманні; 3) каліцтва, якщо це потрібно для призначення пенсії або одержання допомоги по загальнообов`язковому державному соціальному страхуванню; 4) реєстрації шлюбу, розірвання шлюбу, усиновлення; 5) проживання однією сім`єю чоловіка та жінки без шлюбу; 6) належності правовстановлюючих документів особі, прізвище, ім`я, по батькові, місце і час народження якої, що зазначені в документі, не збігаються з прізвищем, ім`ям, по батькові, місцем і часом народження цієї особи, зазначеним у свідоцтві про народження або в паспорті; 7) народження особи в певний час у разі неможливості реєстрації органом державної реєстрації актів цивільного стану факту народження; 8) смерті особи в певний час у разі неможливості реєстрації органом державної реєстрації актів цивільного стану факту смерті; 9) смерті особи, яка пропала безвісти за обставин, що загрожували їй смертю або дають підстави вважати її загиблою від певного нещасного випадку внаслідок надзвичайних ситуацій техногенного та природного характеру.
Як зазначає позивач у 2003 році він познайомився з відповідачкою та з 2004 року в них почалися стосунки. З 2005 по 2019 рік позивач проживав разом з відповідачкою за адресою АДРЕСА_2 . Від спільного проживання сторони мають двох дітей ОСОБА_3 та ОСОБА_4 . За час спільного проживання на ім`я відповідачки було укладено договір купівлі-продажу земельної ділянки на якій згодом було побудовано будинок, також було придбано транспортний засіб, який зареєстровано на ім`я відповідачки. Зазначає, що вони спільно проживали як чоловік та дружина, вели спільне господарство, мали спільний бюджет, взаємні права та обов`язки по відношенню один до одного, однак шлюб не зареєстрували.
Згідно свідоцтва про народження серії НОМЕР_4 батьками ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 є ОСОБА_1 та ОСОБА_2 . (а.с. 12)
Згідно свідоцтва про народження серії НОМЕР_5 батьками ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_2 є ОСОБА_1 та ОСОБА_2 . (а.с. 13)
07 липня 2014 року ОСОБА_2 придбала земельну ділянку кадастровий номер: 1221455800:06:001:0138, площею 0,12 га., яка розташована за адресою: АДРЕСА_3 , що підтверджується дублікатом договору купівлі-продажу зареєстрованого в реєстрі за №1034, посвідченого приватним нотаріусом Дніпропетровського міського нотаріального округу Мазур Я.В. (а.с. 14-17) 
Згідно технічного паспорту від 09 січня 2019 року на вищезазначеній земельній ділянці за адресою: АДРЕСА_3 було побудовано садовий будинок. (а.с. 18-23)
Згідно свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу серії НОМЕР_6 , транспортний засіб RENAULT TRAFIC, 2007 року випуску, номер шасі НОМЕР_2 , реєстраційний номер НОМЕР_3 зареєстрований 16 червня 2015 року на праві власності за ОСОБА_2 .(а.с. 31-32). 
Встановлення факту проживання однією сім`єю як подружжя без реєстрації шлюбу ОСОБА_1 з ОСОБА_2 необхідно позивачу для здійснення поділу майна подружжя, у зв`язку з чим він звернувся до суду для захисту своїх прав. 
У відповідності до ч.1 ст.4 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів.
Велика Палата Верховного Суду у постанові від 18 січня 2024 року у справі №560/17953/21 (провадження № 11-150апп23) виснувала, що справи про встановлення фактів, що мають юридичне значення, належать до юрисдикції суду за таких умов:
- факти, що підлягають встановленню, повинні мати юридичне значення, тобто від них мають залежати виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав громадян. Для визначення юридичного характеру факту потрібно з`ясувати мету встановлення;
- встановлення факту не пов`язується з подальшим вирішенням спору про право. Якщо під час розгляду справи про встановлення факту заінтересованими особами буде заявлений спір про право або суд сам дійде висновку, що у цій справі встановлення факту пов`язане з необхідністю вирішення в судовому порядку спору про право, суд залишає заяву без розгляду і роз`яснює цим особам, що вони вправі подати позов на загальних підставах;
- заявник не має іншої можливості одержати чи відновити документ, який посвідчує факт, що має юридичне значення. Для цього заявник разом із заявою про встановлення факту подає докази на підтвердження того, що до її пред`явлення він звертався до відповідних організацій за одержанням документа, який посвідчував би такий факт, але йому в цьому було відмовлено із зазначенням причин відмови (відсутність архіву, відсутність запису в актах цивільного стану тощо);
- чинним законодавством не передбачено іншого позасудового порядку встановлення юридичних фактів.
Предметом доказування під час розгляду справ про встановлення факту проживання однією сім`єю є передусім сукупність обставин, що згідно із законом складають основні ознаки сім`ї: спільне проживання, пов`язаність спільним побутом, наявність взаємних прав та обов`язків, що визначено частиною другою статті 3 Сімейного кодексу України (далі - СК України).
В порядку позовного провадження можуть встановлюватися юридичні факти лише за умови, що від встановлення їх наявності або відсутності у подальшому залежить можливість вирішення спору про суб`єктивне право (постанова Верховного Суду від 30 листопада 2020 року у справі № 638/20596/16, провадження № 61-2482св19). 
Відповідно до частини другої статті 3 Сімейного кодексу України сім`ю складають особи, які спільно проживають, пов`язані спільним побутом, мають взаємні права та обов`язки. 
Ознаками фактичної сім`ї, що складає фактичний шлюб між чоловіком та жінкою є: спільне проживання чоловіка і жінки; спільний побут; взаємні права і обов`язки. 
Конституційний суд України у своєму рішенні від 3 червня 1999 року у справі № 1- 8/99 зазначив, що обов`язковою умовою для визнання осіб членами сім`ї, крім власне факту спільного проживання, є ведення спільного господарства, тобто: наявність спільних витрат; спільний бюджет; спільне харчування; купівля майна для спільного користування; участі у витратах на утримання житла, його ремонт; надання взаємної допомоги; наявність усних чи письмових домовленостей про порядок користування житловим приміщенням; інші обставин, які засвідчують реальність сімейних відносин. 
Строк спільного проживання однією сім`єю чоловіка та жінки без шлюбу має бути достатнім для того, щоб стверджувати, що між чоловіком та жінкою склалися усталені відносини, які притаманні подружжю. 
Доказами проживання однією сім`єю може бути народження спільних дітей; спільне придбання рухомого та нерухомого майна; укладення чоловіком/жінкою договорів дарування, страхування, медичного та туристичного обслуговування, тощо на користь іншого; наявність спільних рахунків у банківських установах; зазначення чоловіка/жінки майновим поручителем за кредитними зобов`язаннями іншого; спільна участь у питаннях життєзабезпечення сім`ї, в оплаті комунальних послуг, купівлі продуктів харчування та інших необхідних товарів, техніки, здійснення ремонту; спільне проведення дозвілля; наявність спільних фотографій, дописів та іншої інформації в соціальних мережах та інших веб-сайтах; догляд один за одним під час хвороб, в тому числі понесення витрат на лікування, на організацію та проведення похорон, догляду за місцем поховання, тощо.
На підтвердження своїх позовних вимог позивачем було надано свідоцтва про народження дітей, спільні фотознімки, договори придбання рухомого та нерухомого майна, пояснення свідків.
Зокрема, допитані у судовому засіданні свідок ОСОБА_6 , який є сусідом позивача підтвердив факт спільного проживання ОСОБА_1 та ОСОБА_2 однією сім`єю. Зазначив, що бачив як позивач будував будинок. Свідок ОСОБА_7 зазначив, що до війни сторони жили як одна сім`я в садовому товаристві. Вказав, що відповідачка в шлюбі ніколи не була та інших дітей не має. Свідок ОСОБА_8 , який є сином сторін, пояснив, що батьки жили разом як сім`я та будували будинок. Зазначив, що проживали у місті Дніпро та декілька років жили у садовому товаристві.
Також позивач зазначив, що ні він ні відповідачка не перебували у шлюбі, дітей від інших стосунків вони не мають. Разом з відповідачкою проживали разом до початку війни, потім відповідачка поїхала разом з дітьми до Німеччини, після чого стосунки між сторонами погіршилися. Син ОСОБА_9 повернувся до України та проживає наразі разом з позивачем.
З огляду на вищезазначене, з урахуванням наданих позивачем доказів на підтвердження факту спільного проживання однією сім`єю як чоловіка та дружини, приймаючи до уваги показання свідків, суд приходить до висновку, що позивач ОСОБА_1 довів перед судом, що дійсно проживав разом з ОСОБА_2 та вони вели спільний побут, а тому суд вважає за необхідне встановити факт проживання ОСОБА_1 з ОСОБА_2 однією сім`єю як чоловіка та жінки без реєстрації шлюбу з 01 січня 2005 року по ІНФОРМАЦІЯ_3 .
Згідно ч. 1 ст. 74 СК України, якщо жінка та чоловік проживають однією сім`єю, але не перебувають у шлюбі між собою або в будь-якому іншому шлюбі, майно, набуте ними за час спільного проживання, належить їм на праві спільної сумісної власності, якщо інше не встановлено письмовим договором між ними.
В правових позиціях постанови Верховного Суду України від 08 червня 2016 року № 6-2253цс15 визначено, що згідно із частиною четвертою статті 368 ЦК України майно, набуте в результаті спільної праці та за спільні грошові кошти членів сім`ї, є їхньою спільною сумісною власністю, якщо інше не встановлено договором, укладеним у письмовій формі. Ураховуючи викладене, особам, які проживають однією сім`єю без реєстрації шлюбу, на праві спільної сумісної власності належить майно, набуте ними за час спільного проживання або набуте в результаті спільної праці та за спільні грошові кошти. Визнання майна таким, що належить на праві спільної сумісної власності жінці та чоловікові, що проживають однією сім`єю, але не перебувають в шлюбі між собою, відбувається шляхом встановлення факту проживання однією сім`єю.
Відповідно до ч. 2 ст. 74 СК України, на майно, що є об`єктом права спільної сумісної власності жінки та чоловіка, які не перебувають у шлюбі між собою або в будь-якому іншому шлюбі, поширюються положення глави 8 цього Кодексу.
Згідно ч. 1, ч. 2 ст. 60 СК України, майно, набуте подружжям за час шлюбу, належить дружині та чоловікові на праві спільної сумісної власності незалежно від того, що один з них не мав з поважної причини (навчання, ведення домашнього господарства, догляд за дітьми, хвороба тощо) самостійного заробітку (доходу). Вважається, що кожна річ, набута за час шлюбу, крім речей індивідуального користування, є об`єктом права спільної сумісної власності подружжя.
З урахуванням вищенаведеного, суд вважає за необхідне визнати спільною сумісною власністю подружжя ОСОБА_1 та ОСОБА_2 : садовий будинок, реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна: 1749196812214, загальна площа (кв.м): 109.4, житлова площа (кв.м): 43.7, опис: літ. А-2 сад.будинок, під A-2 погріб; а-1 тераса, а – балкон, № 1-4, І споруди, замощення, який розташований за адресою   АДРЕСА_3 ; земельну ділянку кадастровий номер: 1221455800:06:001:0138, реєстраційний номер 400807212214, площею 0,12 га., яка розташована за адресою: АДРЕСА_4 , земельна ділянка № НОМЕР_1 та транспортний засіб RENAULT TRAFIC легковий пасажирський-В, номер шасі НОМЕР_2 , реєстраційний номер НОМЕР_3 . 
Визнати за ОСОБА_1 та ОСОБА_2 право власності по 1/2 частці нерухомого майна, а саме: садового будинку, реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна: 1749196812214, загальна площа (кв.м): 109.4, житлова площа (кв.м): 43.7, опис: літ. А-2 сад.будинок, під A-2 погріб; а-1 тераса, а – балкон, № 1-4, І споруди, замощення, який розташований за адресою АДРЕСА_3 та земельної ділянки кадастровий номер: 1221455800:06:001:0138, реєстраційний номер 400807212214, площею 0,12 га., яка розташована за адресою: АДРЕСА_3 .
Щодо вимоги про визнання права власності на транспортний засіб RENAULT TRAFIC за ОСОБА_1 та стягнення з останнього на користь ОСОБА_2 грошової компенсації у розмірі 147650 грн., суд зазначає наступне.
Відповідно до положень ч. 1 ст. 71 СК України майно, що є об`єктом права спільної сумісної власності подружжя, ділиться між ними в натурі.
Якщо дружина та чоловік не домовилися про порядок поділу майна, спір може бути вирішений судом. При цьому суд бере до уваги інтереси дружини, чоловіка, дітей та інші обставини, що мають істотне значення.
Неподільні речі присуджуються одному з подружжя, якщо інше не визначено домовленістю між ними.
У разі поділу спільної сумісної власності необхідно настільки, наскільки це можливо, встановити, для кого зі сторін спору майно, яке є предметом поділу, має більше значення, враховуючи різні обставини його набуття та використання сім`єю (див. пункт 66.1 постанови Великої Палати Верховного Суду від 08 лютого 2022 року у справі № 209/3085/20).
При вирішенні спору про поділ майна суд може не погодитися із запропонованим варіантом поділу такого майна та провести його поділ у інший спосіб, враховуючи інтереси дружини, чоловіка, дітей та інші обставин, що мають істотне значення. Таким чином, обрання судом при вирішенні спору варіанту поділу майна подружжя, при наявності вимоги про його поділ, відмінного від того, про який просив позивач, не може бути розцінене як вихід судом за межі позовних вимог, оскільки позовна вимога - це поділ майна подружжя, і вона є незмінною при будь-якому варіанті його поділу (див. постанову Верховного Суду від 17 січня 2024 року у справі № 522/17831/20).
Таким чином поділ майна, що є об`єктом права спільної сумісної власності подружжя, здійснюється шляхом виділення його в натурі, а в разі неподільності присуджується одному з подружжя, якщо інше не визначено домовленістю між ними (частини перша, друга статті 71 СК), або ж реалізується через виплату грошової чи іншої матеріальної компенсації вартості його частки (частина друга статті 364 Цивільного кодексу України (далі – ЦК)).
Неподільні речі присуджуються одному з подружжя, якщо інше не визначено домовленістю між ними. Присудження одному з подружжя грошової компенсації замість його частки у праві спільної сумісної власності на майно, зокрема на житловий будинок, квартиру, земельну ділянку, допускається лише за його згодою, крім випадків, передбачених ЦК України. Присудження одному з подружжя грошової компенсації можливе за умови попереднього внесення другим із подружжя відповідної грошової суми на депозитний рахунок суду (частини друга, четверта та п`ята статті 71 СК України).
Право особи на частку у спільному майні може бути припинене за рішенням суду на підставі позову інших співвласників, якщо: 1) частка є незначною і не може бути виділена в натурі; 2) річ є неподільною; 3) спільне володіння і користування майном є неможливим; 4) таке припинення не завдасть істотної шкоди інтересам співвласника та членам його сім`ї (частина перша статті 365 ЦК України). Суд постановляє рішення про припинення права особи на частку у спільному майні за умови попереднього внесення позивачем вартості цієї частки на депозитний рахунок суду (частина друга статті 365 ЦК України).
Приписи частин четвертої та п`ятої статті 71 СК України і статті 365 ЦК України з урахуванням принципу розумності (пункт 6 частини першої статті 3 ЦК Украйни) треба розуміти так: (а) правила про необхідність попереднього внесення коштів на депозитний рахунок суду стосуються тих випадків, коли позивач (один із подружжя чи колишній чоловік, колишня дружина) згідно зі статтею 365 ЦК України заявив вимогу про припинення права відповідача на частку у спільній власності (такі кошти забезпечують отримання відповідачем грошової компенсації); (б) якщо позивач (один із подружжя чи колишній чоловік, колишня дружина) таку вимогу не заявив (а вимагає, наприклад, поділити неподільну річ шляхом виділення її у власність відповідача та стягнення з нього грошової компенсації замість частки позивача у праві спільної сумісної власності на цю річ), то підстави для внесення ним відповідної суми коштів на депозитний рахунок суду відсутні. (Відповідні висновки викладені у постановах Великої Палати Верховного Суду від 08 лютого 2022 року у справі № 209/3085/20 (провадження № 14-182цс21), від 22 вересня 2022 року у справі № 125/2157/19 (провадження № 14-40цс21), постанові Верховного Суду від 04 жовтня 2023 року у справі №345/2224/20 (провадження № 61-5915св22).
Вимога позивача про стягнення грошової компенсації замість частки у праві спільної сумісної власності на майно подружжя не породжує обов`язку позивача попередньо внести відповідну суму на депозитний рахунок суду. Такий висновок сформульований у постанові Верховного Суду у складі колегії суддів Першої судової палати Касаційного цивільного суду від 13 червня 2018 року у справі № 299/2587/15-ц. 
Велика Палата Верховного Суду у постанові від 08 лютого 2022 року у справі № 209/3085/20 (провадження № 14-182цс21) виснувала, що частини четверта та п`ята статті 71 СК України не передбачають обов`язкову згоду відповідача на присудження грошової компенсації замість частки останнього у праві спільної сумісної власності на майно, а також не передбачають обов`язкове внесення позивачем на депозитний рахунок суду грошової компенсації у спорах, у яких про припинення своєї частки у праві спільної сумісної власності й отримання компенсації на свою користь просить відповідач.
Кожен учасник права спільної часткової власності має суб`єктивне цивільне право на виділ своє частки. Юридичне значення виділу полягає в тому, що учасник отримує у натурі певне майно, яке відповідає його частці, а у разі неможливості - компенсацію за нього, у власність. При цьому право спільної власності щодо суб`єкта, який виділив свою частку у натурі, припиняється. 
Таким чином, судом встановлено, що спірний автомобіль набутий сторонами є спільною сумісною власністю подружжя, частки майна дружини та чоловіка є рівними. Зазначене майно підлягає поділу з урахуванням положень статті 70 СК України та статті 364 ЦК України, а тому суд вважає за необхідне визнати за позивачем право власності на транспортний засіб RENAULT TRAFIC та стягнути з позивача на користь відповідача компенсацію вартості 1/2 частки транспортного засобу RENAULT TRAFIC легковий пасажирський-В, номер шасі НОМЕР_2 , реєстраційний номер НОМЕР_3 . Розмір компенсації згідно висновку про вартість майна від 27 лютого 2025 року становить 1/2 від вартості транспортного засобу, тобто 295300 грн./2 = 147650 грн.
Згідно ч.1 ст.77 ЦПК України належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування.
У відповідності ч.1 ст.78 ЦПК України суд не бере до уваги докази, що одержані з порушенням порядку, встановленого законом.
За правилами ч.1 ст.79 ЦПК України достовірними є докази, на підставі яких можна встановити дійсні обставини справи.
Як передбачено ч.1 ст.80 ЦПК України достатніми є докази, які у своїй сукупності дають змогу дійти висновку про наявність або відсутність обставин справи, які входять до предмета доказування.
За таких обставин, суд приходить до висновку, що позовна заява ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про встановлення факту проживання однією сім`єю чоловіка та жінки без шлюбу,визнання майна спільною сумісною власністю подружжя та визнання права власності, підлягає задоволенню.
Відповідно до положень статті 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог, а отже з відповідачки на користь позивача має бути стягнутий судовий збір у розмірі 8166,50 грн.
На підставі викладеного та керуючись ст. 247, 258, 263 - 265, 273, 280-282,315 - 319 ЦПК України, суд-
В И Р І Ш И В:

 
Позовні вимоги ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про встановлення факту проживання однією сім`єю чоловіка та жінки без шлюбу, визнання майна спільною сумісною власністю подружжя та визнання права власності, – задовольнити.
Встановити факт проживання однією сім`єю чоловіка та жінки без реєстрації шлюбу ОСОБА_1 ( ІНФОРМАЦІЯ_4 РНОКПП: НОМЕР_7 ) з ОСОБА_2 ( ІНФОРМАЦІЯ_5 , РНОКПП: НОМЕР_8 ) в період з 01 січня 2005 року по 12 вересня 2022 року.
Визнати спільною сумісною власністю подружжя ОСОБА_1 ( ІНФОРМАЦІЯ_4 РНОКПП: НОМЕР_7 ) та ОСОБА_2 ( ІНФОРМАЦІЯ_5 , РНОКПП: НОМЕР_8 ) садовий будинок, реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна: 1749196812214, загальна площа (кв.м): 109.4, житлова площа (кв.м): 43.7, опис: літ. А-2 сад.будинок, під A-2 погріб; а-1 тераса, а – балкон, № 1-4, І споруди, замощення, який розташований за адресою АДРЕСА_3 .
Визнати спільною сумісною власністю подружжя ОСОБА_1 ( ІНФОРМАЦІЯ_4 РНОКПП: НОМЕР_7 ) та ОСОБА_2 ( ІНФОРМАЦІЯ_5 , РНОКПП: НОМЕР_8 ) земельну ділянку кадастровий номер: 1221455800:06:001:0138, реєстраційний номер 400807212214, площею 0,12 га., яка розташована за адресою: АДРЕСА_3 .
Визнати спільною сумісною власністю подружжя ОСОБА_1 ( ІНФОРМАЦІЯ_4 РНОКПП: НОМЕР_7 ) та ОСОБА_2 ( ІНФОРМАЦІЯ_5 , РНОКПП: НОМЕР_8 ) транспортний засіб RENAULT TRAFIC легковий пасажирський-В, номер шасі НОМЕР_2 , реєстраційний номер НОМЕР_3 . 
Визнати за ОСОБА_1 ( ІНФОРМАЦІЯ_4 РНОКПП: НОМЕР_7 ) право власності на 1/2 частку садового будинку, реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна: 1749196812214, загальна площа (кв.м): 109.4, житлова площа (кв.м): 43.7, опис: літ. А-2 сад.будинок, під A-2 погріб; а-1 тераса, а – балкон, № 1-4, І споруди, замощення, який розташований за адресою АДРЕСА_3 .
Визнати за ОСОБА_2 ( ІНФОРМАЦІЯ_5 , РНОКПП: НОМЕР_8 ) право власності на 1/2 частку садового будинку, реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна: 1749196812214, загальна площа (кв.м): 109.4, житлова площа (кв.м): 43.7, опис: літ. А-2 сад.будинок, під A-2 погріб; а-1 тераса, а – балкон, № 1-4, І споруди, замощення, який розташований за адресою АДРЕСА_3 .
Визнати за ОСОБА_1 ( ІНФОРМАЦІЯ_4 РНОКПП: НОМЕР_7 ) право власності на 1/2 частку земельної ділянки кадастровий номер: 1221455800:06:001:0138, реєстраційний номер 400807212214, площею 0,12 га., яка розташована за адресою: АДРЕСА_3 .
Визнати за ОСОБА_2 ( ІНФОРМАЦІЯ_5 , РНОКПП: НОМЕР_8 ) право власності на 1/2 частку земельної ділянки кадастровий номер: 1221455800:06:001:0138, реєстраційний номер 400807212214, площею 0,12 га., яка розташована за адресою: АДРЕСА_3 .
Визнати за ОСОБА_1 ( ІНФОРМАЦІЯ_4 РНОКПП: НОМЕР_7 ) право особистої приватної власності на транспортний засіб RENAULT TRAFIC легковий пасажирський-В, номер шасі НОМЕР_2 , реєстраційний номер НОМЕР_3 .
Стягнути з ОСОБА_1 ( ІНФОРМАЦІЯ_4 РНОКПП: НОМЕР_7 ) на користь ОСОБА_2 ( ІНФОРМАЦІЯ_5 , РНОКПП: НОМЕР_8 ) грошову компенсацію за 1/2 частку транспортного засобу RENAULT TRAFIC легковий пасажирський-В, номер шасі НОМЕР_2 , реєстраційний номер НОМЕР_3 у розмірі 147650 грн.
Стягнути з ОСОБА_2 ( ІНФОРМАЦІЯ_5 , РНОКПП: НОМЕР_8 ) на користь ОСОБА_1 ( ІНФОРМАЦІЯ_4 РНОКПП: НОМЕР_7 ) судовий збір у розмірі 8166,50 грн.
Рішення суду може бути оскаржене безпосередньо до Дніпровського апеляційного суду шляхом подання апеляційної скарги протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Учасник справи, якому рішення суду не було вручено у день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення повного рішення суду.
Заочне рішення може бути переглянуте Дніпропетровським районним судом Дніпропетровської області за письмовою заявою відповідача про перегляд заочного рішення, яка може бути подана до суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Учасник справи, якому повне заочне рішення суду не було вручено у день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на подання заяви про його перегляд - якщо така заява подана протягом двадцяти днів з дня вручення повного заочного рішення суду.
Заочне рішення набирає законної сили, якщо протягом строків, встановлених ЦПК України, не подані заяви про перегляд заочного рішення або апеляційна скарга, або якщо рішення залишено в силі за результатами апеляційного розгляду справи.

Суддя:     Озерянська Ж.М.