ШОСТИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД	
Справа № 320/17540/24 Суддя (судді) першої інстанції: Марич Є.В.

ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

03 березня 2026 року м. Київ
Шостий апеляційний адміністративний суд у складі: 
Головуючого судді: Чаку Є.В., 
суддів: Сорочка Є.О., Коротких А.Ю.

розглянувши у порядку письмового провадження апеляційну скаргу ОСОБА_1 на рішення Київського окружного адміністративного суду від 04 серпня 2025 року у справі за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України в м. Києві про визнання дій протиправними, зобов`язання вчинити певні дії,-

В С Т А Н О В И В:

Позивач звернувся до суду з адміністративним позовом до Головного управління Пенсійного фонду України в м.Києві, в якому просив: 
-визнати протиправність дій (бездіяльності) Головного управління Пенсійного фонду України в місті Києві позбавлення пенсійного права і відмови, ОСОБА_1 , у нарахуванні і виплати суми боргу пенсії 233 927,87 грн (1 317 721,77 - 1 083 793,9 = 233 927,87), обчисленого виходячи з розрахунку 80% з розміру 20252,17 грн грошового забезпечення, визначеного на підставі постанови Кабінету Міністрів України від 27 липня 2016 року № 488 "Про внесення зміни до пункту 1 постанови Кабінету Міністрів України від 9 грудня 2015 р. № 1013, та здійснення виплати пенсії у розмірі 16268,17 грн (20252,17 грн х 80 : 100 = 16201,74 + 66,43) підвищення до пенсії як особі, яка має правовий статус дитини війни, передбаченої Законом України від 18 листопада 2004 року №2195-IV "Про соціальний захист дітей війни" = 16268,17) за період з 01.09.2016 по травень 2023 року без врахування її максимального розміру на суму 1 317 721,77 грн (16268,17 х 81 місяців = 1 317 721,77) із врахуванням раніше виплачених сум 1 083 793,9 грн (10 740,00 х 16 місяців (з 09-2016 по 12-2017) + 13 730,00 х 39 місяців (з 01-2018 по 03-2021) + 13 934,59 х 8 місяців (з 04-2021 по 11-2021) + 22 877,03 х 1 місяць (12-2021) + 14 242,95 х 17 місяців (з 01-2022 по 05-2023) = 171840,00 +535470,00 +111476,72 + 22 877,03 + 242130,15 =1 083 793,9), без обмеження строком за нормами матеріального і процесуального права Закону України від 15 липня 2015 року №614-VIII "Про внесення змін до деяких законів України з питань пенсійного забезпечення";
- зобов`язання Головне управління Пенсійного фонду України в місті Києві нарахувати і виплатити ОСОБА_1 , суму боргу пенсії 233 927,87 грн, обчисленого виходячи з розрахунку 80% розміру 20252,17 грн грошового забезпечення, визначеного на підставі постанови Кабінету Міністрів України від 27 липня 2016 року № 488 "Про внесення зміни до пункту 1 постанови Кабінету Міністрів України від 9 грудня 2015 р. №1013, та здійснення виплати пенсії у розмірі 16268,17 грн за період з 01.09.2016 по травень 2023 року без врахування її максимального розміру на суму 1 317 721,77 грн (16268,17 х 81 місяців = 1 317 721,77) із врахуванням раніше виплачених сум 1 083 793,9грн (10 740,00 х 16 місяців (з 09-2016 по 12-2017) + 13 730,00 х 39 місяців (з 01-2018 по 03-2021) + 13 934,59 х 8 місяців (з 04-2021 по 11-2021) + 22 877,03 х 1 місяць (12-2021) + 14 242,95 х 17 місяців (з 01- 2022 по 05-2023) = 171840,00 +535470,00 +111476,72 + 22 877,03 + 242130,15 =1 083 793,9), без обмеження строком за нормами матеріального і процесуального права Закону України від 15 липня 2015 року №614-VIII "Про внесення змін до деяких законів України з питань пенсійного забезпечення", статей 43, 51, 63 Закону України від 9 квітня 1992 року №2262-XII "Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб".
Рішенням Київського окружного адміністративного суду від 04 серпня 2025 року позов задоволено частково. Визнано протиправною бездіяльність Головного управління Пенсійного фонду України у м. Києві, яка полягає у неприйнятті відповідного рішення за результатами розгляду заяви ОСОБА_1 , зареєстрованої 19.02.2024 №10256/8 про перерахунок пенсії. Зобов`язано Головне управління Пенсійного фонду України у м. Києві розглянути заяву ОСОБА_1 , яка зареєстрована 19.02.2024 №10256/8 про перерахунок пенсії, за результатами розгляду якої прийняти відповідне рішення. У задоволенні решти позовних вимог відмовлено.
Не погоджуючись з таким судовим рішенням, позивач подав апеляційну скаргу, в якій просить скасувати останнє в частині відмовлених позовних вимог та прийняти нову постанову в цій частині про задоволення позовних вимог у повному обсязі. 
Оскільки апеляційна скарга подана на рішення суду першої інстанції, яке ухвалено в порядку спрощеного (в порядку письмового) позовного провадження, колегія суддів, керуючись п. 3 ч. 1 ст. 311 КАС України, вирішила розглядати справу в порядку письмового провадження за наявними у справі матеріалами.
Відповідно до ч. 1 ст. 308 КАС України, суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними у ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.
Розглянувши доводи апеляційної скарги, перевіривши матеріали справи та дослідивши докази, колегія суддів дійшла наступних висновків.
З матеріалів справи вбачається, що позивач звернувся до Головного управління Пенсійного фонду України в м. Києві із заявою, яку зареєстровано 19.02.2024 №10256/8 про перерахунок пенсії.
Головне управління Пенсійного фонду України в м. Києві листом від 12.03.2024 №2600-0202-8/53617 надало відповідь на вищевказану заяву, розглянувши останню як звернення громадян.
Не погоджуючись з бездіяльністю відповідача, позивач звернувся до суду з позовом.
Задовольняючи частково позов, суд першої інстанції виходив з того, що оскільки відповідачем допущено протиправну бездіяльність щодо розгляду заяви позивача про перерахунок пенсії, наявні підстави для задоволення позову шляхом визнання протиправною бездіяльності Головного управління Пенсійного фонду України в м. Києві, яка полягає у неприйнятті відповідного рішення за результатами розгляду заяви, зареєстрованої 19.02.2024 №10256/8 про перерахунок пенсії та зобов`язання відповідача розглянути заяву, зареєстровану 19.02.2024 №10256/8 про перерахунок пенсії, за результатами розгляду якої прийняти відповідне рішення.
Відповідно до ч. 1 ст. 308 КАС України, суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними у ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.
Умови, норми і порядок пенсійного забезпечення громадян України із числа осіб, які перебували на військовій службі, службі в органах внутрішніх справ, Національній поліції, Національному антикорупційному бюро України, Службі судової охорони, державній пожежній охороні, Державній службі спеціального зв`язку та захисту інформації України, органах і підрозділах цивільного захисту, податковій міліції, Бюро економічної безпеки України чи Державній кримінально-виконавчій службі України, та деяких інших осіб визначає Закон України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб» від 09.04.1992 № 2262-XII (далі - Закон № 2262-XII).
Статтею 1 цього Закону передбачено, що особи з числа військовослужбовців (крім військовослужбовців строкової служби) рядового, сержантського, старшинського та офіцерського складу, особи, які мають право на пенсію за цим Законом при наявності встановленої цим Законом вислуги на військовій службі, службі в органах внутрішніх справ, Національній поліції та на службі на посадах начальницького складу в Національному антикорупційному бюро України, Службі судової охорони і в державній пожежній охороні, службі в Державній службі спеціального зв`язку та захисту інформації України, в органах і підрозділах цивільного захисту, податкової міліції, Бюро економічної безпеки України, Державної кримінально-виконавчої служби України мають право на довічну пенсію за вислугу років. Військовослужбовці, особи, які мають право на пенсію за цим Законом, які стали особами з інвалідністю за умов, передбачених цим Законом, набувають право на пенсію по інвалідності. Члени сімей військовослужбовців, осіб, які мають право на пенсію за цим Законом, які загинули чи померли або пропали безвісти, мають право на пенсію в разі втрати годувальника.
Згідно частини четвертої статті 63 Закон № 2262-XII усі призначені за цим Законом пенсії підлягають перерахунку у зв`язку з підвищенням грошового забезпечення відповідних категорій військовослужбовців, осіб, які мають право на пенсію за цим Законом, на умовах, у порядку та розмірах, передбачених Кабінетом Міністрів України. У разі якщо внаслідок перерахунку пенсій, передбаченого цією частиною, розміри пенсій звільненим із служби військовослужбовцям, особам, які мають право на пенсію за цим Законом, є нижчими, зберігаються розміри раніше призначених пенсій.
Питання щодо подання та оформлення документів для призначення (перерахунку) пенсій відповідно до Закону №2262-ХІІ, крім пенсій військовослужбовцям строкової служби та членам їх сімей, регулює Порядок подання та оформлення документів для призначення (перерахунку) пенсій відповідно до Закону України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб», затверджений постановою Правління Пенсійного фонду України «Про затвердження Порядку подання та оформлення документів для призначення (перерахунку) пенсій відповідно до Закону України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб» від 30.01.2007 № 3-1 (далі - Порядок №3-1).
Згідно із пунктом 4 Порядку №3-1, заява про переведення з одного виду пенсії на інший, про перерахунок пенсії подається до органу, що призначає пенсію, заявником за місцем проживання, а при необхідності - його законним представником за місцем його проживання.
Пунктом 14 Порядку № 3-1 передбачено, що орган, який призначає пенсії, розглядає питання про призначення пенсії або про відновлення виплати раніше призначеної пенсії, а також про переведення з одного виду пенсії на інший при зверненні особи з відповідною заявою. Заяви про переведення з одного виду пенсії на інший і поновлення виплати раніше призначеної пенсії приймаються органом, що призначає пенсії, при поданні заявником всіх необхідних документів. Заяви осіб про призначення, поновлення, переведення з одного виду пенсії на інший реєструються в журналі обліку заяв про призначення пенсії згідно із Законом України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб» (2262-12 ) (додаток 3). Заявнику або посадовій особі уповноваженого структурного підрозділу органом, що призначає пенсії, видається розписка-повідомлення із зазначенням дати приймання заяви, а також переліку одержаних і відсутніх документів, які необхідно подати в тримісячний термін з дня прийняття заяви (додаток 4).
Форма заяви про призначення/перерахунок пенсії визначена Додатком 1 Порядку N3-1.
Відповідно до пункту 16 цього Порядку при прийманні документів для призначення пенсії орган, що призначає пенсії:
перевіряє правильність оформлення заяви й подання про призначення пенсії, відповідність викладених у них відомостей про особу даним паспорта та документам про стаж;
здійснює попередню перевірку змісту і належного оформлення представлених документів;
перевіряє правильність копій відповідних документів, фіксує й засвідчує виявлені розходження.
Орган, що призначає пенсії, має право вимагати від міністерств та інших органів, заявників дооформлення поданих документів, а також подання додаткових документів та перевіряти в необхідних випадках обґрунтованість їх видачі.
Згідно із пунктом 17 Порядку №3-1 не пізніше 10 днів після надходження заяви з необхідними для призначення, переведення з одного виду пенсії на інший та відновлення раніше призначеної пенсії документами орган, що призначає пенсію, розглядає подані документи та приймає рішення щодо призначення, переведення з одного виду пенсії на інший та відновлення раніше призначеної пенсії або про відмову в призначенні, переведенні з одного виду пенсії на інший та відновленні раніше призначеної пенсії.
Відповідно до пункту 18 Порядку №3-1, рішення щодо призначення, переведення з одного виду пенсії на інший та відновлення раніше призначеної пенсії оформляється розпорядженням органу, що призначає пенсії .
Системний аналіз викладених вище норм права дозволяє стверджувати, що результат розгляду порушеного у зверненні питання щодо призначення/перерахунку пенсії повинен оформлятися розпорядчим індивідуальним правовим актом у формі рішення (розпорядження) органу, що призначає пенсію.
Суд наголошує, що визначена Порядком № 3-1 процедура є способом дій пенсійного органу у відповідь на звернення громадян щодо того чи іншого «пенсійного» питання. У світлі вимог частини другої статті 19 Конституції України дотримання відповідним органом встановленої законом процедури є обов`язковим.
В даному випадку апеляційний суд зазначає, що відповідачем не було прийнято рішення ані про виплату суми заборгованості про яку просив позивача, ані про відмову у виплаті такої заборгованості.
Натомість пенсійний орган лише розглянув заяву позивача у порядку Закону України «Про звернення громадян». 
Результат розгляду порушеного позивачем у заяві питання відповідач оформив листом від 12.03.2024 №2600-0202-8/53617.
Проте відповідь пенсійного органу не містить інформації щодо вирішення питання з яким звертався позивач.
Колегія суддів відзначає, що встановлення невідповідності діяльності суб`єкта владних повноважень визначеним статтею 2 КАС України критеріям для оцінювання рішення, (дій) є достатньою підставою для задоволення адміністративного позову, за умови, що встановлено порушення прав та інтересів позивача.
За таких обставин, апеляційний суд приходить до висновку про незаконність відмови, оформленої листом, пенсійного органу у розгляді заяви позивача про виплату заборгованості. 
Оскільки заява позивача у належний спосіб розглянута не була, колегія суддів не вбачає підстав для надання оцінки обставинам, викладеним пенсійним органом у листі від 12.03.2024 №2600-0202-8/53617.
Своєю чергою, зміст частини другої статті 9 КАС України дає підстави стверджувати, що суд може вийти за межі позовних вимог тільки в разі, якщо це необхідно для повного захисту прав, свобод та інтересів сторін чи третіх осіб, про захист яких вони просять, та за жодних умов становище позивача за наслідками судового розгляду не може бути погіршено порівняно з тим, яким воно було до звернення до суду за захистом своїх прав.
За наведеного правового регулювання та встановлених у справі обставин, колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції про наявність правових підстав для часткового задоволення позову шляхом визнання протиправною бездіяльність Головного управління Пенсійного фонду України у м. Києві, яка полягає у неприйнятті відповідного рішення за результатами розгляду заяви ОСОБА_1 , зареєстрованої 19.02.2024 №10256/8 про перерахунок пенсії та зобов`язання розглянути заяву ОСОБА_1 , яка зареєстрована 19.02.2024 №10256/8 про перерахунок пенсії, за результатами розгляду якої прийняти відповідне рішення. 
Відповідно до пункту 30 рішення Європейського Суду з прав людини у справі "Hirvisaari v. Finland" від 27 вересня 2001 року, рішення судів повинні достатнім чином містити мотиви, на яких вони базуються для того, щоб засвідчити, що сторони були заслухані, та для того, щоб забезпечити нагляд громадськості за здійсненням правосуддя .
Згідно пункту 29 рішення Європейського Суду з прав людини у справі "Ruiz Torija v. Spain" від 9 грудня 1994 року, статтю 6 не можна розуміти як таку, що вимагає пояснень детальної відповіді на кожний аргумент сторін. Відповідно, питання, чи дотримався суд свого обов`язку обґрунтовувати рішення може розглядатися лише в світлі обставин кожної справи
Згідно пункту 41 висновку № 11 (2008) Консультативної ради європейських суддів до уваги Комітету Міністрів Ради Європи щодо якості судових рішень обов`язок суддів наводити підстави для своїх рішень не означає необхідності відповідати на кожен аргумент захисту на підтримку кожної підстави захисту. Обсяг цього обов`язку може змінюватися залежно від характеру рішення.
Повноваження суду апеляційної інстанції за наслідками розгляду апеляційної скарги на судове рішення встановлені статтею 315 Кодексу адміністративного судочинства України (далі - КАС України).
Доводи апеляційної скарги не дають підстав для висновку про порушення судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права, які призвели до неправильного вирішення питання, тобто прийняте рішення відповідає матеріалам справи та вимогам закону, і не підлягає скасуванню.
Згідно ст. 242 КАС України рішення суду повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права при дотриманні норм процесуального права. Обґрунтованим є рішення, ухвалене судом на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин в адміністративній справі, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні, з наданням оцінки всім аргументам учасників справи.
Відповідності до ст. 316 КАС України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а рішення або ухвалу суду - без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.
Керуючись ст.ст. 242, 308, 311, 315, 316, 322 КАС України, суд

П О С Т А Н О В И В :

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 - залишити без задоволення.
Рішення Київського окружного адміністративного суду від 04 серпня 2025 року залишити без змін. 
Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дати її прийняття та касаційному оскарженню не підлягає, крім випадків, передбачених пунктом другим частини п`ятої статті 328 КАС України.

Головуючий суддя: Є.В. Чаку

Судді: Є.О. Сорочко

А.Ю. Коротких