ПОЛТАВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД

Р І Ш Е Н Н Я
і м е н е м У к р а ї н и

29 січня 2026 року 	м. Полтава	Справа №440/15119/25	

Полтавський окружний адміністративний суд у складі:
головуючого – судді Кукоби О.О., 
за участю:
секретаря судового засідання – Лазебної А.В.
та представників сторін:
від позивача – Криворучко Р.В., 
від відповідача: Грицюк О.О., Дудник В.І.,
розглянув у відкритому судовому засіданні за правилами загального позовного провадження адміністративну справу за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю "Лтава Капітал Груп" до Полтавської митниці про визнання протиправними та скасування рішень,

В С Т А Н О В И В:

1. Стислий зміст позовних вимог та їх обґрунтування. 

Товариство з обмеженою відповідальністю "Лтава Капітал Груп" (надалі – ТОВ "ЛКГ", позивач) звернулось до суду з позовом до Полтавської митниці (надалі також відповідач), у якому позивач просив визнати протиправними та скасувати рішення про коригування митної вартості товарів від 17.09.2025 №№ UA806030/2025/000039/1, UA806030/2025/000040/1, UA806030/2025/000041/1, UA806030/2025/000042/1, від 02.10.2025 № UA806030/2025/000048/1, від 09.10.2025 № UA806030/2025/000050/1.
Позовні вимоги обґрунтував посиланням на протиправність оспорюваних рішень, оскільки для митного оформлення товару митному органу були надані усі необхідні документи, що підтверджують заявлену декларантом митну вартість такого товару. На переконання позивача, рішення митниці про коригування митної вартості товарів є необґрунтованими, оскільки митним органом не наведено підстав, що у достатній мірі свідчили б про свідоме заниження декларантом митної вартості.

2. Позиція відповідача.

Відповідач позов не визнав, у наданому до суду відзиві представник відповідача просив у задоволенні позовних вимог відмовити повністю посилаючись на їх необґрунтованість та безпідставність /т. 1, а.с. 63-93/. Свою позицію мотивував посиланням на те, що під час митного оформлення встановлено, що документи, які підтверджують заявлену митну вартість та на підставі яких проводився розрахунок митної вартості, не містять всіх відомостей, що підтверджують числові значення складових митної вартості товарів та містять розбіжності, а тому у митного органу виникли обґрунтовані сумніви щодо правильності визначення позивачем митної вартості товарів. Звертав увагу на те, що у ході проведення консультацій декларант на вимогу митного органу не надав додаткових документів, що підтверджували б числове значення визначеної ним митної вартості товарів, а тому митним органом самостійно визначена митна вартість товарів за резервним методом.

3. Процесуальні дії у справі.

Ухвалою Полтавського окружного адміністративного суду від 10.11.2025 позовну заяву прийнято до розгляду, відкрито провадження у цій справі, а її розгляд призначено за правилами загального позовного провадження. 
Представник позивача у відповіді на відзив наполягав на задоволенні позовних вимог з підстав, наведених у позовній заяві /т. 2, а.с. 189-195/.
Представник відповідача у запереченні на відповідь стверджував про безпідставність позовних вимог та просив відмовити у їх задоволенні /т. 3, а.с. 218-221/.
У підготовчому засіданні 06.01.2026 суд постановив ухвалу без викладення окремого документа, що занесена до протоколу судового засідання №5694053, якою закрив підготовче провадження та призначив справу до розгляду по суті. 
У судовому засіданні 29.01.2026 представник позивача позовні вимоги підтримав та просив їх задовольнити, а представники відповідача наполягали на відмові у задоволенні позовних вимог. 

Обставини справи

11.08.2025 між ТОВ "ЛКГ" (Покупець) та компанією HEBEI LONGWAY PETROLEUM EQUIPMENT CO.,LTD (Продавець) укладено Контракт № 250811-1, за умовами якого Продавець продає і постачає Покупцю, а Покупець купує, приймає і оплачує Обладнання відповідно до Специфікації, наведеної у Додатках, які є невід`ємною частиною цього Контракту, у відповідності до термінів та умов, зазначених в цьому Контракті та в Додатках до нього /т. 3, а.с. 1-12/. 
Пунктом 2.2. Контракту №250811-1 визначено, що сума Контракту: Загальна вартість Обладнання, яке постачається відповідно до цього Контракту складається з сум відповідних специфікацій (додатків) до цього контракту, узгоджених та підписаних обома сторонами. 
Згідно п. 2.3. Контракту №250811-1, усі ціни на Обладнання, яке постачається за цим Контрактом, встановлені в доларах США і узгоджуються Сторонами в Специфікаціях (Додатках). Усі вказані там ціни встановлені на умовах поставки, зазначених у відповідній специфікації (додатку) згідно (ІНКОТЕРМС 2010). 
Відповідно до п. 4.1. Контракту №250811-1, поставка обладнання здійснюється на умовах, узгоджених сторонами у специфікаціях (додатках) до Контракту, у відповідності з ІНКОТЕРМС 2010. 
Згідно Розділу 1 Специфікації від 11.08.2025 №1 до Контракту №250811-1 Продавець продає і постачає Покупцю, а Покупець купує, приймає і оплачує Обладнання, а саме: Труби бурильні з приварними замками, виготовлені у відповідності до вимог АPІ 5DP, PSL-1; 5” (O127,0 мм); товщина стінки 9,19 мм; тип висадки IEU (комбінована); категорія міцності G-105 /т. 3, а.с. 13/. 
Розділом 1 Специфікації №1 визначено умови поставки CPT Варшава, Польща, загальна вартість товару - 195 976,20 дол. США /т. 3, а.с. 13/. 
У розділі 3 Специфікації №1 визначені умови оплати: 100% передплата перед відправкою. 
Загальна вартість товару у розмірі 196 000,00 дол. США була оплачена позивачем 12.08.2025, що підтверджено банківським платіжним документом Swift № CP25081299900A та банківською випискою від 12.08.2025 /т. 3, а.с. 16/. 
17.09.2025, 02.10.2025 та 09.10.2025 уповноваженим декларантом позивача (агентом з митного оформлення ТОВ "КФ "ЛАВРІК") в інтересах ТОВ "ЛКГ" на підставі Договору про надання митно-брокерських послуг № 14/09/18 від 14.09.2018 для проведення митного оформлення відповідачу були подані електронні митні декларації (далі – ЕМД): № 25UA806030000844U9 від 17.09.2025 /т. 3, а.с. 27/; № 25UA806030000845U8 від 17.09.2025 /т. 3, а.с. 46/; № 25UA806030000850U7 від 17.09.2025 /т. 3, а.с. 64/; № 25UA806030000851U6 від 17.09.2025 /т. 3, а.с. 83/; № 25UA806030000910U6 від 02.10.2025 /т. 3, а.с. 102/; № 25UA806030000934U1 від 09.10.2025 /т. 3, а.с. 122/.
Разом з ЕМД декларант надав митному органу: комерційну пропозицію від 28.05.2025, зовнішньоекономічний договір (контракт) від 11.08.2025 №250811-1, специфікацію від 11.08.2025 №1 до контракту від 11.08.2025 №250811-1, інвойс, проформу - інвойс, банківський платіжний документ, що стосується товару Swift, пакувальний лист, CMR, сертифiкат про походження товару, договір про надання транспортно-експедиторських послуг з перевезення вантажів автомобільним транспортом від 31.03.2021 №11280-01, рахунок за транспортно-експедиторські послуги, документ, що підтверджує вартість перевезення товару (довідка перевізника про вартість транспортування), договір про надання митно-брокерських послуг, технічний опис товару /т. 3, а.с. 14-26, 28-32, 47-51, 65-69, 84-88, 103-107, 123-127/.
У ході проведення митного оформлення митний орган повідомив ТОВ "ЛКГ" про виявлені невідповідності у поданих документах та відсутність належних відомостей, які обґрунтовують заявлені числові значення митної вартості, визначеної за основним методом. Так, за твердженням Полтавської митниці, відповідно до п.3.1.4. контракту від 11.08.2025 №250811-1 поставка обладнання починається тільки після виставлення Продавцем рахунку для сплати суми Контракту і після отримання Продавцем платежу, передбаченого п. 3.2. Згідно наданого платіжного документу Swift від 12.08.2025 № CP25081299900A оплата в сумі 196 000,00 дол. США здійснена відповідно до контракту та додатку № 1 від 11.08.2025. В призначенні платежу відсутнє посилання на рахунок, про який йдеться мова в п.3.1.4. контракту. Тобто, виходячи з вищезазначеного відвантаження товару здійснено не раніше 12.08.2025. Згідно відомостей з CMR № XHCU5655177 товар завантажено на автомобіль в Malaszewicze (PL) 11.09.2025. Отже, доставка вантажу морем з Китаю до Malaszewicze (Польща) становила максимум 30 календарних днів. При цьому, основними портами в Польщі, що використовуються для доставки морем вантажів з Китаю, є Гданськ та Гдиня. Відповідно до інформації з інтернет-сайту «Della.com.ua» відстань від Malaszewicze до Гдині становить 627 км, а від Malaszewicze до Гданська – 607 км. Враховуючи відсутність коносаменту неможливо фактично встановити умови та терміни доставки вантажу в Польщу, а також дійсний маршрут слідування товару, оскільки доставка морем вантажів з Китаю до Польщі зазвичай становить від 35-60 днів. В специфікації №1 від 11.08.2025 визначено умови поставки CPT Варшава, Польща, тоді як в наданих транспортних документах місце завантаження Malaszewicze (PL). Завантаження по транспортним документам та вартість розрахована від Malaszewicze (Польща) до Ягодин-Дорогуськ (Україна), тоді як задекларовані умови поставки CPT Варшава. При цьому, в рахунку на транспортні витрати та в ДМВ заявлено транспортно-експедиторські витрати по доставці вантажу з Malaszewicze (Польща) до митного кордону України у сумі 18 643,0 грн, а також довідка № 9-9-2-1 містить інформацію щодо вартості витрат по перевезенню вантажу за маршрутом Malaszewicze (Польща) – м/п Ягодин (Україна) у розмірі 18643,0 грн (фактична відстань близько 1315 км, що складає 14,2 грн за км) та за маршрутом м/п Ягодин (Україна) – м. Полтава (Україна) у розмірі 127491,0 грн (відстань близько 853 км, що складає 149,5 грн за км). З огляду на зазначене, розмір тарифної ставки за перевезення товарів за межами митної території України менший, ніж розмір тарифної ставки за перевезення товарів по території України, що ставить під сумнів достовірність розподілу транспортних витрат, враховуючи вищу вартість пально-мастильних, інших експлуатаційних матеріалів та наявність платних доріг у країнах, через які здійснювалось перевезення товарів. Таким чином, на переконання відповідача, надані документи містять розбіжності між даними зазначеними в декларації та в транспортних документах, що позбавляє можливості перевірити дійсне числове значення складових митної вартості. Також відсутня Заявка на перевезення, передбачена договором від 31.03.2023 № 11280-01, для підтвердження транспортних витрат. В комерційній пропозиції від 28.05.2025, яка містить посилання на інвойс № LW2025-30 #PI, передбачено оплата 15% авансу + 85 % перед відвантаженням, та виготовлення товару протягом 50-60 днів з моменту отримання передоплати. В інвойсі теж зазначено 50-60 днів на виготовлення товару після отримання передоплати. З наведеного відповідач вважав, що виготовлення товару передбачається після отримання коштів. При цьому, фактично товар відповідно до пакувального листа був запакований 11.08.2025, тобто датою інвойсу, що може свідчити про наявність платіжного документу на сплату 15% передоплати відповідно до комерційної пропозиції від 28.05.2025, який не подано до митного оформлення, а наданий свіфт-переказ від 12.08.2025 є доплатою 85 % перед відвантаженням. 
Враховуючи викладене, з метою здійснення контролю за правильністю та повнотою визначення декларантом митної вартості товару, відповідно до ч. 5 ст. 54 МКУ, ст. 53 МКУ, в рамках проведення консультацій, декларанта зобов`язано протягом 10 календарних днів надати (за наявності) такі документи: документи, що підтверджують числові значення складових митної вартості, на підставі яких проводився розрахунок митної вартості; за наявності – інші платіжні та/або бухгалтерські документи, що підтверджують вартість товарів та містять реквізити, необхідні для ідентифікації ввезених товарів; транспортні (перевізні) документи, а також документи, що містять відомості про вартість перевезення оцінюваних товарів ( в тому числі коносамент); документи, що містять відомості про вартість страхування; банківські платіжні документи про попередню оплату за товари; договір (угоду, контракт) із третіми особами, пов`язаний з договором (угодою, контрактом) про поставку товарів, митна вартість яких визначається; рахунки про здійснення платежів третім особам на користь продавця, якщо такі платежі здійснюються за умовами, визначеними договором (угодою, контрактом); виписку з бухгалтерської документації; каталоги, специфікації, прейскуранти (прайс-листи) виробника товару; копію експортної МД країни відправлення; висновки про якісні та вартісні характеристики товарів, підготовлені спеціалізованими експертними організаціями, та/або інформація біржових організацій про вартість товару або сировини /т. 3, а.с. 38-41/. 
Декларант в інтересах позивача надав Полтавській митниці листи, у яких повідомив про неможливість надання додаткових документів протягом 10 календарних днів /т. 3, а.с. 35, 54, 72, 92, 111, 131/. 
За результатами митного оформлення відповідач склав картки відмови в прийнятті митної декларації, митному оформленні випуску чи пропуску товарів, транспортних засобів комерційного призначення, якими повідомив ТОВ "ЛКГ" про відмову у митному оформленні товарів, а також прийняв рішення від 17.09.2025 №№ UA806030/2025/000039/1, UA806030/2025/000040/1, UA806030/2025/000041/1, UA806030/2025/000042/1, від 02.10.2025 № UA806030/2025/000048/1, від 09.10.2025 № UA806030/2025/000050/1 про коригування митної вартості товарів, якими митну вартість товарів скориговано із застосуванням резервного методу /т. 3, а.с. 36-43, 55-61, 73-80, 93-99, 112-119, 132-139/.
Не погодившись із зазначеними рішеннями митного органу, позивач оскаржив їх до суду.

Норми права, якими урегульовані спірні відносини

Згідно з частиною другою статті 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.
Відносини з приводу митного контролю та митного оформлення товарів, що переміщуються через митний кордон України, справлянням митних платежів регулюються положеннями Митного кодексу України від 13.03.2012 №4495-VI, що набрав чинності з 01.06.2012.
Статтею 49 Митного кодексу України визначено, що митною вартістю товарів, які переміщуються через митний кордон України, є вартість товарів, що використовується для митних цілей, яка базується на ціні, що фактично сплачена або підлягає сплаті за ці товари.
Частиною четвертою статті 58 Митного кодексу України визначено, що митною вартістю товарів, які ввозяться на митну територію України відповідно до митного режиму імпорту, є ціна, що була фактично сплачена або підлягає сплаті за товари, якщо вони продаються на експорт в Україну, скоригована в разі потреби з урахуванням положень частини десятої цієї статті.
Ціна, що була фактично сплачена або підлягає сплаті, - це загальна сума всіх платежів, які були здійснені або повинні бути здійснені покупцем оцінюваних товарів продавцю або на користь продавця через третіх осіб та/або на пов`язаних із продавцем осіб для виконання зобов`язань продавця /частина п`ята статті 58 Митного кодексу України/. 
За приписами пункту 1 частини четвертої статті 54 Митного кодексу України (у редакції, чинній на момент виникнення та реалізації спірних відносин), митний орган під час здійснення контролю правильності визначення митної вартості товарів зобов`язаний здійснювати контроль заявленої декларантом або уповноваженою ним особою митної вартості товарів шляхом перевірки числового значення заявленої митної вартості, наявності в поданих зазначеними особами документах усіх відомостей, що підтверджують числові значення складових митної вартості товарів, чи відомостей щодо ціни, що була фактично сплачена або підлягає сплаті за ці товари. 
Згідно з частиною п`ятою цієї статті, митний орган з метою здійснення контролю правильності визначення митної вартості товарів має право: упевнюватися в достовірності або точності будь-якої заяви, документа чи розрахунку, поданих для цілей визначення митної вартості; у випадках, встановлених цим Кодексом, письмово запитувати від декларанта або уповноваженої ним особи встановлені статтею 53 цього Кодексу додаткові документи та відомості, якщо це необхідно для прийняття рішення про визнання заявленої митної вартості; у випадках, встановлених цим Кодексом, здійснювати коригування заявленої митної вартості товарів; проводити в порядку, визначеному статтями 345-354 цього Кодексу, перевірки правильності визначення митної вартості товарів після їх випуску; звертатися до митних органів інших країн із запитами щодо надання відомостей, необхідних для підтвердження достовірності заявленої митної вартості; застосовувати інші передбачені цим Кодексом форми митного контролю. 
А відповідно до частини шостої зазначеної статті, митний орган може відмовити у митному оформленні товарів за заявленою декларантом або уповноваженою ним особою митною вартістю виключно за наявності обґрунтованих підстав вважати, що заявлено неповні та/або недостовірні відомості про митну вартість товарів, у тому числі невірно визначено митну вартість товарів, у разі: невірно проведеного декларантом або уповноваженою ним особою розрахунку митної вартості; неподання декларантом або уповноваженою ним особою документів згідно з переліком та відповідно до умов, зазначених у частинах другій - четвертій статті 53 цього Кодексу, або відсутності у цих документах всіх відомостей, що підтверджують числові значення складових митної вартості товарів, чи відомостей щодо ціни, що була фактично сплачена або підлягає сплаті за ці товари; невідповідності обраного декларантом або уповноваженою ним особою методу визначення митної вартості товару умовам, наведеним у главі 9 цього Кодексу; надходження до митного органу документально підтвердженої офіційної інформації митних органів інших країн щодо недостовірності заявленої митної вартості.
Статтею 57 Митного кодексу України визначено, що визначення митної вартості товарів, які ввозяться в Україну відповідно до митного режиму імпорту, здійснюється за такими методами: 1) основний - за ціною договору (контракту) щодо товарів, які імпортуються (вартість операції); 2) другорядні: а) за ціною договору щодо ідентичних товарів; б) за ціною договору щодо подібних (аналогічних) товарів; в) на основі віднімання вартості; г) на основі додавання вартості (обчислена вартість); ґ) резервний. Основним методом визначення митної вартості товарів, які ввозяться на митну територію України відповідно до митного режиму імпорту, є перший метод - за ціною договору (вартість операції). Кожний наступний метод застосовується лише у разі, якщо митна вартість товарів не може бути визначена шляхом застосування попереднього методу відповідно до норм цього Кодексу.
Застосуванню другорядних методів передує процедура консультацій між митним органом та декларантом з метою визначення основи вартості згідно з положеннями статей 59 і 60 цього Кодексу. Під час таких консультацій митний орган та декларант можуть здійснити обмін наявною у кожного з них інформацією за умови додержання вимог щодо її конфіденційності.
У разі неможливості визначення митної вартості товарів згідно з положеннями статей 59 і 60 цього Кодексу за основу для її визначення може братися або ціна, за якою ідентичні або подібні (аналогічні) товари були продані в Україні не пов`язаному із продавцем покупцю відповідно до статті 62 цього Кодексу, або вартість товарів, обчислена відповідно до статті 63 цього Кодексу.
При цьому кожний наступний метод застосовується, якщо митна вартість товарів не може бути визначена шляхом застосування попереднього методу.
Методи на основі віднімання та додавання вартості (обчислена вартість) можуть застосовуватися у будь-якій послідовності на прохання декларанта або уповноваженої ним особи.
У разі якщо неможливо застосувати жоден із зазначених методів, митна вартість визначається за резервним методом відповідно до вимог, встановлених статтею 64 цього Кодексу.
У той же час, як визначено частиною сьомою статті 54 Митного кодексу України, у разі якщо під час проведення митного контролю митний орган не може аргументовано довести, що заявлено неповні та/або недостовірні відомості про митну вартість товарів, у тому числі невірно визначено митну вартість товарів, заявлена декларантом або уповноваженою ним особою митна вартість вважається визнаною автоматично.

Оцінка судом обставин справи

Згідно з частиною другою статті 73 КАС України предметом доказування є обставини, які підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення. 
За обставин цієї справи між сторонами виник спір щодо правомірності рішень митного органу про коригування митної вартості товарів. 
У справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони: на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією та законами України; з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано; обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії); безсторонньо (неупереджено); добросовісно; розсудливо; з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи всім формам дискримінації; пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія); з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення; своєчасно, тобто протягом розумного строку (частина друга статті 2 КАС України).
Виходячи із системного аналізу наведених вище положень статті 54 Митного кодексу України, суд дійшов висновку, що при здійсненні контролю за правильністю визначення митної вартості митний орган зобов`язаний перевірити складові числового значення митної вартості, правильність розрахунку, здійсненого декларантом, упевнитись в достовірності та точності заяв, документів чи розрахунків, поданих декларантом, а також відсутності обмежень для визначення митної вартості за ціною договору, наведених у статті 58 Митного кодексу України.
Єдиними підставами, що надають митному органу право відійти від встановлених обмежень, які пов`язані із перевіркою основного переліку документів, що підтверджують митну вартість товарів, та витребувати від декларанта додаткові документи, є лише наявність передбачених законодавцем обставин, а саме - у випадку якщо надані декларантом документи містять розбіжності, наявні ознаки підробки або не містять всіх відомостей, що підтверджують числові значення складових митної вартості товарів, чи відомостей щодо ціни, адже такі вади не дозволяють митному органу законно здійснити визначений законом мінімум митних формальностей, необхідних для забезпечення додержання законодавства України з питань державної митної справи для розмитнення задекларованого товару.
У ході митного оформлення у спірних відносинах відповідачем вказано, що подані до митного контролю документи не містять всіх відомостей щодо ціни, яка була фактично сплачена або підлягає сплаті за товар та містять розбіжності, а саме: 
1) відповідно до п. 3.1.4. контракту від 11.08.2025 №250811-1 поставка обладнання починається тільки після виставлення Продавцем рахунку для сплати суми Контракту і після отримання Продавцем платежу, передбаченого п. 3.2. До митного оформлення наданого платіжний документ Swift від 12.08.2025 № CP25081299900A про здійснення оплати в сумі 196000,00 дол. США, однак у призначенні платежу відсутнє посилання на рахунок, про який йдеться мова в п.3.1.4. контракту;
2) у Специфікації від 11.08.2025 №1 умовами поставки визначено СРТ Варшава, Польща, тоді як згідно наданих документів про транспортування фактична передача товару відбулась у н.п. Малишевичі (Польща). Вартість доставки товару, включена до митної вартості, розрахована з н.п. Малишевичі (Польща) до Ягодин-Дорогуськ (Україна), при цьому вартість доставки територією Польщі є меншою, аніж вартість доставки по Україні; 
3) враховуючи відсутність коносаменту неможливо фактично встановити умови та терміни доставки вантажу в Польщу, а також дійсний маршрут слідування товару, оскільки доставка морем вантажів з Китаю до Польщі зазвичай становить 35-60 днів, а основними портами у Польщі є Гданськ та Гдиня, тоді як передача товару перевізнику відбулась у н.п. Малишевичі (відстань від Гдині 627 км, від Гданська - 607 км);
4) відсутній договір між перевізником та експедитором та заявка на перевезення, передбачена договором від 31.03.2023 №11280-01, для підтвердження транспортних витрат; 
5) в комерційній пропозиції від 28.05.2025 передбачено оплата 15% авансу + 85 % перед відвантаженням, та виготовлення товару протягом 50-60 днів з моменту отримання передоплати. В інвойсі теж зазначено 50-60 днів на виготовлення товару після отримання передоплати. За наведених обставин відповідач вважав, що виготовлення товару передбачається після отримання коштів. При цьому, фактично товар відповідно до пакувального листа був запакований 11.08.2025, тобто датою інвойсу, що може свідчити про наявність платіжного документу на сплату 15% передоплати відповідно до комерційної пропозиції від 28.05.2025, який не подано до митного оформлення, а наданий свіфт-переказ від 12.08.2025 є доплатою 85 % перед відвантаженням.
Оцінюючи наведені доводи митного органу, суд виходить з такого. 
Позивач у ході розгляду справи пояснив, що ТОВ "ЛКГ" від Продавця – компанії HEBEI LONGWAY PETROLEUM EQUIPMENT CO.LTD отримано листа від 22.08.2025, яким повідомлено, що розвантаження товару в місті Варшава, Польща, відповідно до Специфікації №1 від 11.08.2025 до Контракту № 250811-1 від 11.08.2025, не вдається можливим з логістичних обставин. Натомість поставка товару, визначеного Специфікацією №1 від 11.08.2025 до Контракту № 250811-1 від 11.08.2025, буде здійснена Продавцем до найближчого до міста Варшава пункту розвантаження – місто Малишевичі (Malaszewicze), Польща, при цьому Продавець гарантує, що додаткові витрати, які пов`язані з транспортуванням товару (у разі їх наявності) до нового місця призначення, будуть сплачені останнім. У разі відсутності заперечень з боку ТОВ "ЛКГ", компанія HEBEI LONGWAY PETROLEUM EQUIPMENT CO.LTD запропонувала вважати узгодженими раніше визначені сторонами Контракту умови поставки CPT Варшава згідно ІНКОТЕРМС саме з вищевикладеними застереженнями /т. 3, а.с. 191/.
Представник позивача у ході розгляду справи зазначив, що з огляду на визначені Специфікацією №1 від 11.08.2025 до Контракту №250811-1 від 11.08.2025 умови поставки CPT у відповідності з ІНКОТЕРМС 2010, враховуючи, що CPT (Carriage Paid To) – це термін Інкотермс 2010, за яким Продавець оплачує перевезення товару до вказаного місця призначення та передає товар першому перевізнику, а також відповідає за експортне оформлення вантажу, у ТОВ "ЛКГ" (Покупець) будь-яких заперечень щодо поставки товару до пункту розвантаження – місто Малишевичі, Польща не виникло. 
З урахуванням наведеного, в рахунках на транспортні витрати та в деклараціях митної вартості заявлені транспортно-експедиторські витрати з доставки вантажу з м. Малишевичі (Польща) до митного кордону України (м/п Ягодин). 
Щодо доводів представників відповідача про ненадання вищезгаданого листа разом з ЕМД суд враховує такі обставини. 
Відповідно до частини восьмої статті 55 Митного кодексу України протягом 80 днів з дня випуску товарів декларант може надати митному органу додаткові документи для підтвердження заявленої ним митної вартості товарів, що декларуються. 
Згідно з частиною дев`ятою статті 55 Митного кодексу України у разі надання декларантом додаткових документів митний орган розглядає подані додаткові документи і протягом 5 робочих днів з дати їх подання виносить письмове рішення щодо визнання заявленої митної вартості та скасовує рішення про коригування заявленої митної вартості або надає обґрунтовану відмову у визнанні заявленої митної вартості з урахуванням додаткових документів. У такому разі надане забезпечення сплати митних платежів відповідно повертається (вивільняється) або використовується для сплати відповідних митних платежів.
Суд враховує, що позивач скористався своїм правом, визначеним частиною восьмою статті 55 Митного кодексу України, та звернувся до відповідача із заявами про визнання заявленої митної вартості та скасування рішень про коригування митної вартості за №10/15-1 від 15.10.2025, № 10/15-2 від 15.10.2025, №10/15-3 від 15.10.2025, №10/15-4 від 15.10.2025, №10/22-1 від 22.10.2025, №10/22-2 від 22.10.2025, до яких було долучено, зокрема, й копію листа продавця товару компанії HEBEI LONGWAY PETROLEUM EQUIPMENT CO.LTD від 22.08.2025 та його переклад українською мовою /т. 3, а.с. 142-175/.
Однак, відповідач листами від 17.10.2025 вих.№№ 4805/13/7.23-1, 4820/13/7.23-1, 4823/13/7.23-1, 4824/13/7.23-1, від 22.10.2025 вих.№№ 4892/13/7.23-1, 4893/13/7.23-1 повідомив ТОВ "ЛКГ", що надані разом із заявами документи прийняті до уваги відповідно частини восьмої статті 55 МК України, але не можуть бути підставою для підтвердження заявленої митної вартості товару, внаслідок чого спірні рішення про коригування митної вартості залишені без змін /т. 3, а.с. 192-215/. 
За наведених обставин, суд відхиляє доводи відповідача про ненадання позивачем листа компанії HEBEI LONGWAY PETROLEUM EQUIPMENT CO.LTD від 22.08.2025 разом з ЕМД, оскільки у ході розгляду справи підтверджено, що такий лист було надано разом із заявами про визнання заявленої митної вартості та скасування рішень про коригування митної вартості, як те передбачено частиною восьмою статті 55 МК України. 
Отож у ході розгляду справи суд встановив, що місце поставки товару (м. Малишевичі, Польща замість м. Варшава, Польща) змінено за домовленістю сторін, а витрати з доставки товару до м. Малишевичі за умовами поставки (СРТ) поніс постачальник, внаслідок чого такі витрати не включаються у митну вартість товарів. 
У митну вартість товарів включені витрати на їх доставку з м. Малишевичі, Польща до п.п. Ягодин, Україна, що підтверджені копіями рахунків ПП "ЮНІС-ТЕП" за транспортно-експедиторські послуги від 12.09.2025 №№ 12/09/13, 12/09/09, 12/09/10, від 22.09.2025 №15/09/05, платіжними інструкціями від 22.09.2025 №№ 1160, 1161, 1162, 1163, банківською випискою по особовому рахунку від 22.09.2025, актів виконаних робіт від 18.09.2025 №№ 12/09/13, 12/09/09, 15/09/05, від 19.09.2025 12/09/10, від 03.10.2025 №30/09/02, від 10.10.2025 №08/10/01 /т. 3, а.с. 176-188/.
Усі вищезазначені документи були надані митному органу разом із заявами ТОВ "ЛКГ" про визнання заявленої митної вартості та скасування рішень про коригування митної вартості, прийняті та досліджені митним органом, про що зазначено у листах Полтавської митниці від 17.10.2025 вих.№№ 4805/13/7.23-1, 4820/13/7.23-1, 4823/13/7.23-1, 4824/13/7.23-1, від 22.10.2025 вих.№№ 4892/13/7.23-1, 4893/13/7.23-1.
З урахуванням наведеного, суд погоджується з доводами позивача, що ТОВ "ЛКГ" підтверджено належними та допустимими доказами, які не містять розбіжностей, складову митної вартості в частині понесених витрат з доставки товару від м. Малишевичі, Польща, до п.п. Ягодин, Україна. 
Щодо доводів відповідача про не надання декларантом для підтвердження транспортних витрат договору між перевізником, зазначеним в CMR, та експедитором, а також заявки на перевезення, суд виходить з такого. 
У силу параграфу 20 розділу ІІІ Правил заповнення декларації митної вартості, затверджених наказом Міністерства фінансів України від 24.05.2012 №599, для підтвердження витрат на транспортування декларантом відповідно до частини другої статті 53 Кодексу подаються транспортні (перевізні) документи, а також документи, що містять відомості про вартість перевезення оцінюваних товарів. До зазначених документів можуть належати: рахунок-фактура (акт виконаних робіт (наданих послуг)) від виконавця договору (контракту) про надання транспортно-експедиційних послуг, що містить реквізити сторін, суму та умови платежу, інші відомості, відповідно до яких встановлюється належність послуг до товарів; банківські та платіжні документи, що підтверджують факт оплати транспортно-експедиційних послуг відповідно до виставленого рахунка-фактури; калькуляція транспортних витрат (якщо перевезення товарів здійснюється з використанням власного транспортного засобу), що містить відомості про маршрут перевезення, його протяжність у кілометрах до місця ввезення на митну територію України та по митній території України, розмір тарифної ставки на перевезення за одиницю виміру (вагу) товару за 1 кілометр маршруту. 
Тож посилання відповідача на те, що декларантом не подано транспортний документ згідно Договору експедирування від 31.03.2021 №11280-01 - письмову заявку, суд визнає безпідставними, оскільки такий документ не є транспортним (перевізним) документом, а є документом щодо замовлення послуг з перевезення. 
При цьому, у спірному випадку позивач уклав договір експедирування з українським експедитором, цей договір є чинним, сторонами не оскаржувався. 
Відповідач у спірних рішеннях про коригування митної вартості не зазначив посилань на докази, що свідчили б про заниження вартості транспортно-експедиційних послуг, тоді як відповідні доводи митного органу носять форму припущень. 
Верховний Суд у постанові від 31.05.2019 у справі №804/16553/14 звернув увагу на те, що якщо законом не визначено доказ (докази), виключно яким (-ми) повинен підтверджуватися розмір витрат на перевезення, то такі витрати можуть підтверджуватися будь-якими доказами. Митний кодекс України не визначив вид доказів, якими повинен підтверджуватися розмір витрат на перевезення товарів (не вказав, що такими доказами можуть бути лише фінансові та/або бухгалтерські документи), а тому довідка про транспортні витрати є допустимим доказом на підтвердження витрат на перевезення товарів.
Тож декларантом при митному оформленні імпортованих товарів відповідачу були надані належні документи, які містили розшифровку складових транспортних витрат, а саме - довідки перевізника (експедитора) про транспортні витрати від 12.09.2025 вих.№9-9-5-1 /т. 3, а.с. 32/, від 12.09.2025 вих.№9-11-1-1 /т. 3, а.с. 51/, від 12.09.2025 вих.№9-9-2-1 /т. 3, а.с. 69/, від 15.09.2025 вих.№9-9-8-1 /т. 3, а.с. 88/, від 30.09.2025 вих.№9-29-1-1 /т. 3, а.с. 107/, від 08.10.2025 вих.№10-3-8-1 /т. 3, а.с. 127/.
Щодо відсутності коносамента суд зауважує, що коносамент (транспортний документ) не є основним документом для визначення митної вартості за ціною договору відповідно до статті 53 МК України), оскільки він підтверджує факт перевезення, а не ціну товару. 
При цьому суд визнає слушним довід представника позивача про те, що коносамент перебуває у розпорядженні перевізника товару, тоді як у ТОВ "ЛКГ", як одержувача товарів, який не ніс витрат з організації їх доставки до пункту передачі першому перевізнику у Польщі, відсутній обов`язок з витребування коносамента у перевізника товарів. 
Суд повторює, що у спірних відносинах фактурна ціна товару вже включала вартість його доставки до м. Малишевичі, Польща, внаслідок чого ненадання позивачем коносамента не впливає на визначення митної вартості товарів. 
Так, загальна ціна товару визначена у Специфікації від 11.08.2025 №1 та інвойсі (рахунку) від 11.08.2025 №LW2025-30 #PI /т. 3, а.с. 13, 15/, що відповідає умовам пункту 2.3 Контракту від 11.08.2025 №250811-1. 
Доводи митного органу про ймовірність здійснення позивачем передплати у розмірі 15% від вартості товарів суд визнає надуманими, оскільки їх спростовано банківською випискою від 12.08.2025 та оборотно-сальдовою відомістю по рахунку №632 щодо розрахунків з постачальником товару – компанією HEBEI LONGWAY PETROLEUM EQUIPMENT CO.LTD /т. 3, а.с. 16, 189/.
Суд також враховує, що зазначена у комерційній пропозиції від 28.05.2025 вартість товару (1,74 дол. США за кг) відповідає вартості, узгодженій в Специфікації від 11.08.2025 №1 /т. 3, а.с. 13, 14/ 
Водночас замість передбаченого у комерційній пропозиції способу оплати: 15% передоплати, 85% - до відвантаження, у Специфікації сторони узгодили сплату 100% передплати перед відправкою. 
Верховний Суд у постанові від 29.07.2020 у справі №420/1709/19 зазначив, що у процедурах контролю за митною вартістю товару предметом доказування є ціна товару та інші складові митної вартості товару. Умови, на яких повинна здійснитися оплата за товар, якщо вони безпосередньо не впливають на ціну товару, останньої воно не стосуються. У зв`язку з цим розбіжності щодо умов оплати товару у документах, доданих до митної декларації на підтвердження митної вартості, не є тими розбіжностями (суперечностями), які є підставою для витребування контролюючим органом додаткових документів, якщо інші документи в сукупності не викликають сумнів в достовірності задекларованої митної вартості. 
За обставин справи, що розглядається, умовами поставки товару остаточно узгоджено здійснення позивачем 100% передоплати у розмірі 195976,20 дол. США перед відправкою, що й здійснено позивачем 12.08.2025. 
Щодо зазначення у Специфікації від 11.08.2025 №1 часу виготовлення товарів протягом 50-60 днів та доставки в Україну протягом 100 днів суд враховує, що у пункті 4.1 Контракту від 11.08.2025 сторони узгодили можливість дострокової поставки обладнання, що саме по собі не може бути достовірним доказом заниження митної вартості товарів. 
Щодо сумнівів митного органу у дійсності визначеної позивачем митної вартості з огляду на вартість доставки територією Польщі, що є нижчою, аніж вартість доставки по Україні, суд зауважує, що вартість перевезення за межами України може бути нижчою, оскільки на її розмір можуть впливати об`єктивно виправдані чинники, які не мають жодного зв`язку з можливим заниженням митної вартості, а тому сам по собі факт, що розмір тарифної ставки за перевезення товару за межами митної території України менший, ніж за перевезення по території України, не є достатньою підставою для невизнання заявленої митної вартості. 
У силу пункту 5 частини першої статті 58 МК України до митної вартості включаються витрати на транспортування до місця ввезення в Україну. 
При цьому митний орган не має законних підстав сумніватися в розмірі тарифної ставки за перевезення товарів до місця ввезення в Україну, якщо вони підтверджені, зокрема, наданими декларантом до митного оформлення рахунками за транспортно-експедиторські послуги, CMR, довідками про транспортні витрати, актами виконаних робіт/наданих послуг, платіжними інструкціями, банківськими виписками по особовому рахунку, що здійснено позивачем. 
Отож сумніви відповідача щодо правильності розподілу транспортних витрат не можуть бути підставою для коригування митної вартості без належних доказів недостовірності поданих документів, чого у справі, що розглядається, не доведено.
За правилами частини другої статті 58 МК України метод визначення митної вартості товарів за ціною договору (контракту) щодо товарів, які імпортуються, не застосовується, якщо використані декларантом або уповноваженою ним особою відомості не підтверджені документально або не визначені кількісно і достовірні та/або відсутня хоча б одна із складових митної вартості, яка є обов`язковою при її обчисленні. 
Враховуючи викладене вище, суд дійшов висновку, що документи, подані позивачем з метою митного оформлення товару згідно з ЕМД №№ 25UA806030000844U9, 25UA806030000845U8, 25UA806030000850U7, 25UA806030000851U6, 25UA806030000910U6, 25UA806030000934U1, не містили розбіжностей, які мають вплив на правильність визначення митної вартості, натомість містили усі відомості, що підтверджують числові значення складових митної вартості товарів та відомості щодо ціну, що була фактично сплачена за ці товари, тому у митного органу були відсутні обґрунтовані підстави вважати, що подані декларантом для підтвердження митної вартості документи містять розбіжності та не містять інформації про усі складові митної вартості.
Відповідач у ході проведення митного оформлення не встановив фактів понесення позивачем додаткових витрат у зв`язку з придбанням товарів, заниження їх вартості в інший спосіб.
Доводи митного органу про заниження декларантом митної вартості товарів ґрунтуються виключно на припущеннях, що не підтверджені документально. 
За сталою та послідовною практикою Верховного Суду (постанови від 11.11.2021 у справі №808/1411/17, від 10.06.2021 у справі №815/6854/17, від 14.07.2020 у справі №809/1734/16) наявність у митного органу інформації про те, що митна вартість раніше імпортованих товарів, випущених у вільний обіг не відповідає вартості заявленій позивачем, не може утворити підстав для відмови у визнанні заявленої митної вартості за основним методом, оскільки митні органи при здійсненні митного контролю, у тому числі й з питань контролю правильності визначення митної вартості, мають діяти у спосіб, визначений МК України, а відомості, які містяться в автоматизованій системі аналізу та управління ризиками, мають лише допоміжний інформаційний характер при прийнятті митним органом відповідних рішень. Наявність в автоматизованій системі аналізу та управління ризиками інформації про те, що митна вартість раніше імпортованих товарів, випущених у вільний обіг, є більшою, ніж задекларована декларантом, за відсутності інших визначених законом підстав, що обумовлюють межі і способи здійснення митним органом контролю митної вартості, не утворює підстав для відмови у визнанні заявленої декларантом митної вартості за основним методом та її визначенні за іншим методом, адже торгові відносини є різноманітними, здійснюються на принципах автономії волі та свободи договору, при цьому безліч обставин можуть впливати на їх ціну (характеристика товару, виробник, торгова марка, умови і обсяги поставок, наявність знижок тощо). Автоматизована система аналізу та управління ризиками не може містити усієї інформації, що стосується суб`єктів зовнішньоекономічної діяльності, товарів і умов їх продажу, тому такі дані не можуть мати більше значення, ніж надані декларантом первинні документи про товар.
Отож формально нижчий рівень митної вартості імпортованого товару від рівня митної вартості іншого митного оформлення не може розцінюватись як заниження декларантом митної вартості та не є перешкодою для застосування першого методу визначення митної вартості товару і не може бути достатньою та самостійною підставою для відмови у здійсненні митного оформлення товару за першим методом визначення його митної вартості. 
Митним органом під час коригування митної вартості застосовано резервний метод визначення митної вартості на підставі ЕМД від від 22.08.2025 № 25UA100230017986U1, за якою здійснено митне оформлення товару - "Труби безшовні з чорних металів, з некорозійностійкої сталі: Труба бурильна 127мм Х 9,19мм, IEU,S-135, NC-50, R2, Botn5000, API Spec 5DP - 10,239 тн. Виробник: Shanghai Hilong Drill Pipe Co.LTD Торгівельна марка - Hilong Країна виробництва: CN", з рівнем митної вартості 2,70 дол США за кг.
Однак, поставка товару за вищевказаними митними деклараціями здійснювалася від різних експортерів та на різних умовах, що не дає достатніх підстав ототожнювати визначені у таких деклараціях митну вартість товарів.
До того ж, приймаючи рішення про коригування митної вартості імпортованого позивачем товару за другорядним (резервним) методом, митний орган не вказав, яким чином митна вартість товару була визначена саме в такому розмірі, які складові вплинули на формування такої вартості, та не навів жодних розрахунків, за якими митним органом було визначено таку вартість товару, що є порушенням статті 55 Митного кодексу України. 
Відповідно до частини першої статті 9 Кодексу адміністративного судочинства України розгляд і вирішення справ в адміністративних судах здійснюються на засадах змагальності сторін та свободи в наданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості.
Разом з цим, як визначено частиною другою статті 77 КАС України, в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.
Отже обов`язок щодо доведення правомірності спірних рішень про коригування митної вартості товарів покладено на митний орган, як на суб`єкта владних повноважень.
Проте відповідач таких доказів суду не надав. 
А оскільки в ході судового розгляду належними доказами не спростовано твердження позивача, що надані для митного оформлення документи в сукупності підтверджують правильність визначення митної вартості імпортованого товару, підстави для висновку суду про те, що заявлена позивачем митна вартість товару є заниженою чи необ`єктивною, відсутні.
Як наслідок, суд дійшов висновку, що митний орган неправомірно відмовив позивачу у визнанні задекларованої ним митної вартості товару за основним методом, визначив митну вартість за другорядним методом та прийняв рішення про коригування митної вартості товару, а тому такі рішення належить визнати протиправними та скасувати, а позов ТОВ "ЛКГ" - задовольнити. 
Зважаючи на встановлені у ході розгляду фактичні обставини справи та беручи до уваги норми чинного законодавства, якими урегульовані спірні відносини, суд дійшов висновку про задоволення позовних вимог ТОВ "ЛКГ" повністю. 

Розподіл судових витрат

Згідно з частиною першою статті 132 Кодексу адміністративного судочинства України судові витрати складаються із судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи.
Позивач при зверненні до суду сплатив судовий збір загалом у розмірі 53346,12 грн, що зарахований до спеціального фонду Державного бюджету України /т. 1, а.с. 33-36/.
Відповідно до частини першої статті 139 Кодексу адміністративного судочинства України при задоволенні позову сторони, яка не є суб`єктом владних повноважень, всі судові витрати, які підлягають відшкодуванню або оплаті відповідно до положень цього Кодексу, стягуються за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень, що виступав відповідачем у справі.
Зважаючи на задоволення позовних вимог, понесені позивачем судові витрати зі сплати судового збору належить стягнути на його користь за рахунок бюджетних асигнувань відповідача повністю.

Керуючись статтями 2, 5-10, 72-77, 90, 132, 139, 241-246, 262 Кодексу адміністративного судочинства України, Полтавський окружний адміністративний суд

В И Р І Ш И В:

Позовні вимоги Товариства з обмеженою відповідальністю "Лтава Капітал Груп" задовольнити. 
Визнати протиправними та скасувати рішення Полтавської митниці від 17.09.2025 №№ UA806030/2025/000039/1, UA806030/2025/000040/1, UA806030/2025/000041/1, UA806030/2025/000042/1, від 02.10.2025 № UA806030/2025/000048/1, від 09.10.2025 № UA806030/2025/000050/1 про коригування митної вартості товарів.
Стягнути за рахунок бюджетних асигнувань Полтавської митниці на користь Товариства з обмеженою відповідальністю "Лтава Капітал Груп" судові витрати зі сплати судового збору у розмірі 53346,12 грн (п`ятдесят три тисячі триста сорок шість гривень дванадцять копійок) та витрати на професійну правничу допомогу у розмірі 12000,00 грн (дванадцять тисяч гривень). 
Позивач: Товариство з обмеженою відповідальністю "Лтава Капітал Груп" (код ЄДРПОУ 41490365; вул. Новоселів, 1, с. Говтвянчик, Полтавський район, Полтавська область, 38714). 
Відповідач: Полтавська митниця (код ЄДРПОУ 43997576; вул. Героїв "Азову", 28, м. Полтава, Полтавська область, 36022).
Рішення набирає законної сили у порядку та строки, визначені статтями 255, 295, 297 Кодексу адміністративного судочинства України.
Апеляційна скарга подається безпосередньо до Другого апеляційного адміністративного суду протягом тридцяти днів після складення повного судового рішення. Учасник справи, якому повне рішення не було вручене у день його складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду. 
Повний текст рішення складено 9 лютого 2026 року.

Суддя Олександр КУКОБА