ЧЕРНІГІВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
Р І Ш Е Н Н Я
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

25 лютого 2026 року Чернігів Справа № 620/5833/25

Чернігівський окружний адміністративний суд в складі головуючого судді Непочатих В.О., розглянувши в спрощеному позовному провадженні в приміщенні суду адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до Державної служби України з безпеки на транспорті про визнання протиправними та скасування постанов,

В С Т А Н О В И В:

ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом до Державної служби України з безпеки на транспорті, в якому просить:
- визнати протиправною та скасувати постанову Відділу державного нагляду (контролю) у Чернігівській області Державної служби України з безпеки на транспорті від 02.04.2025 № ПШ 139256 про застосування адміністративного-господарського штрафу в сумі 17 000,00 грн.;
- визнати протиправною та скасувати постанову Відділу державного нагляду (контролю) у Чернігівській області Державної служби України з безпеки на транспорті від 02.04.2025 № ПШ 139257 про застосування адміністративного-господарського штрафу в сумі 17 000,00 грн.
В обґрунтування позовних вимог позивач посилається на те, що транспортні засоби д.н.з. НОМЕР_1 , НОМЕР_2 передані в користування ПП «Чернігівтрансавто» та ПП «Чернігівавтотранс», згідно укладених договорів оренди транспортних засобів реєстр № 992 від 09.06.2021, № 1459 від 14.09.2023, копії свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу НОМЕР_3 , копії тимчасового реєстраційного талону НОМЕР_4 , тому відсутні підстави для застосування до позивача адміністративного-господарського штрафу відповідно до абзацу 3 частини першої статті 60 Закону України «Про автомобільний транспорт», оскільки у даному випадку він не є перевізником.
Відповідач подав відзив, в якому просить відмовити позивачу у задоволенні позовну, посилаючись на те, що надані до позову матеріали не є юридично значимими документами, оскільки були відсутні на місці події, а фактичні обставини зафіксовані в акті, які є первинними носіями доказової інформації. Надання документів під час розгляду справи Укртрансбезпекою не спростовує та не змінює встановлених на місці події фактичних обставин, зафіксованих в акті проведення перевірки, не створюють для цього акту наслідку юридично дефектного документу та не нівелює зафіксованих в акті обставин. Також зазначає, що на момент проведення перевірки водій не надав документів на підставі яких здійснювались пасажирські перевезення, а також документів, на підставі яких можливо було б визначити хто є автомобільним перевізником. 
Розглянувши подані документи і матеріали, всебічно і повно з`ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтується позов, об`єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, судом встановлено наступне.
09.03.2025, на підставі щотижневого графіку проведення рейдових перевірок, у період з 03.03.2025 по 09.03.2025, направлення на рейдову перевірку (перевірку на дорозі) від 27.02.2025 № 000009, посадовими особами Відділу державного нагляду (контролю) в Одеській області було проведено рейдову перевірку транспортного засобу VOLKSWAGEN CRAFTER, д.н.з. НОМЕР_1 , про що складено акт проведення перевірки додержання вимог законодавства про автомобільний транспорт під час виконання перевезень пасажирів і вантажів автомобільним транспортом від 09.03.2025 № 092305 (а.с. 37, 38-39, 44).
Як слідує з відеозапису, долученого до матеріалів справи, під час перевірки водій транспортного засобу VOLKSWAGEN CRAFTER з початку відмовлявся надавати будь-які документи, на підставі яких здійснювалось перевезення пасажирів, а після приїзду екіпажу поліції за його ж викликом було встановлено, що транспортний засіб належить ОСОБА_1 . 
Відповідно до акту проведення перевірки додержання вимог законодавства про автомобільний транспорт під час виконання перевезень пасажирів і вантажів автомобільним транспортом від 09.03.2025 № 092305 дані щодо реєстрації транспортного засобу та відомості щодо водія транспортного засобу під час проведення рейдової перевірки (перевірки на дорозі) були надані працівниками поліції, що прибули на виклик.
Згодом водій надав також витяг з ліцензії щодо здійснення ПП «Чернігівавтотранс» внутрішніх та міжнародних перевезень пасажирів (а.с. 43).
Перевіркою також було встановлено, що під час здійснення перевезень пасажирів легковим автомобілем на замовлення водій ОСОБА_2 не надав документи, а саме: посвідчення водія, реєстраційний документ, копію договору із замовником послуг, сервісну книжку та медичну довідку, чим допустив порушення статті 39 Закону України «Про автомобільний транспорт».
Водій від підпису та пояснень відмовився (а.с. 44). 
Позивачу було направлено повідомлення від 25.03.2025 № 26896/45/24-25 про запрошення на розгляд справи про порушення законодавства про автомобільний транспорт, на 02.04.2025 з 10.00 год. до 11.00 год. в приміщенні відділу державного нагляду (контролю) у Чернігівській області, що підтверджується копією повідомлення (а.с. 46).
Повідомлення про розгляд справи повернулося на адресу територіального органу за закінченням терміну зберігання (а.с. 47).
За результатами розгляду справи про порушення позивачем законодавства про автомобільний транспорт Відділом державного нагляду (контролю) у Чернігівській області Державної служби України з безпеки на транспорті винесено постанову про застосування адміністративно-господарського штрафу від 02.04.2025 № ПШ 139256, якою на ОСОБА_1 накладено штраф у розмірі 17000,00 грн., відповідно до абзацу 3 частини першої статті 60 Закону України «Про автомобільний транспорт» (а.с. 48). 
14.03.2025, на підставі щотижневого графіку проведення рейдових перевірок, у період з 10.03.2025 по 16.03.2025, направлення на рейдову перевірку (перевірку на дорозі) від 06.03.2025 № 003594, посадовими особами Відділу державного нагляду (контролю) у Чернігівській області було проведено рейдову перевірку транспортного засобу Mersedes-Benz 313CDI, д.н.з. НОМЕР_2 , про що складено акт проведення перевірки додержання вимог законодавства про автомобільний транспорт під час виконання перевезень пасажирів і вантажів автомобільним транспортом від 14.03.2025 № 118852 (а.с. 49, 50, 51, 55).
Під час перевірки водієм ОСОБА_3 перевіряючим особам були надані посвідчення водія, свідоцтво про реєстрацію транспортного засобу серії НОМЕР_5 , тимчасовий реєстраційний талон серії НОМЕР_4 (а.с. 52-54).
Відповідно до поданих документів транспортний засіб Mersedes-Benz 313CDI, державний номерний знак НОМЕР_2 належить ОСОБА_1 та перебуває у користуванні ПП «Чернігівтрансавто».
Перевіркою також було встановлено, що при наданні послуг перевезення пасажирів в режимі регулярних пасажирських перевезень по маршруту «Ріпки-Чернігів» у водія на момент проведення перевірки відсутні документи, визначені статтею 39 Закону України «Про автомобільний транспорт», а саме: схеми маршруту, розкладу руху, таблиці вартості проїзду, чим порушено вимоги абзацу 3 частини першої статті 60 Закону України «Про автомобільний транспорт». Водій від підпису та пояснень відмовився (а.с. 55). 
Позивачу за адресою: м. Чернігів, вул. Доценка, 11/79, було направлено повідомлення від 18.03.2025 № 25029/45/24-25 про запрошення на розгляд справи про порушення законодавства про автомобільний транспорт, на 02.04.2025 з 10.00 год. до 11.00 год. в приміщенні відділу державного нагляду (контролю) у Чернігівській області, що підтверджується копією повідомлення (а.с. 56).
Повідомлення про розгляд справи повернулося на адресу територіального органу за закінченням терміну зберігання (а.с. 57).
Одночасно повідомлення про розгляд справи було направлено і Приватному підприємству «Чернігівтрансавто» адресою: м. Чернігів, вул. Доценка, 11/79. Повідомлення про розгляд справи повернулося на адресу територіального органу за закінченням терміну зберігання (а.с. 58, 59)
За результатами розгляду справи про порушення позивачем законодавства про автомобільний транспорт Відділом державного нагляду (контролю) у Чернігівській області Державної служби України з безпеки на транспорті винесено постанову про застосування адміністративно-господарського штрафу від 02.04.2025 № ПШ 139257, якою на ОСОБА_1 накладено штраф у розмірі 17000,00 грн., відповідно до абзацу 3 частини першої статті 60 Закону України «Про автомобільний транспорт» (а.с. 60). 
Надаючи правову оцінку спірним правовідносинам, суд виходить з наступного.
Відповідно до пункту 1 Положення про Державну службу України з безпеки на транспорті, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 11.02.2015 № 103 (далі - Положення № 103) Державна служба України з безпеки на транспорті (Укртрансбезпека) є центральним органом виконавчої влади, діяльність якого спрямовується і координується Кабінетом Міністрів України через Міністра інфраструктури і який реалізує державну політику з питань безпеки на наземному транспорті.
Згідно підпункту 1 пункту 4 Положення № 103 основними завданнями Укртрансбезпеки є: реалізація державної політики з питань безпеки на автомобільному транспорті загального користування, міському електричному, залізничному транспорті.
Укртрансбезпека відповідно до покладених на неї завдань: здійснює контроль за додержанням перевізниками вимог режиму праці та відпочинку, що здійснюють перевезення пасажирів і вантажів автомобільним транспортом (підпункт 19 пункту 5 Положення № 103).
Відтак, саме на Укртрансбезпеку покладені повноваження щодо реалізації державної політики з питань безпеки на автомобільному транспорті загального користування.
Відповідно до абзаців другого, десятого пункту 15 Порядку здійснення державного контролю на автомобільному транспорті, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 08.11.2006 № 1567 (далі - Порядок № 1567), під час проведення рейдової перевірки (перевірки на дорозі) перевіряється виключно: наявність визначених статтями 39 і 48 Закону документів, на підставі яких здійснюються перевезення автомобільним транспортом; додержання водієм режиму праці та відпочинку.
Пункт 21 Порядку № 1567 передбачає, що у разі виявлення в ході рейдової перевірки (перевірки на дорозі) транспортного засобу порушення законодавства про автомобільний транспорт посадовою особою (особами), що провела перевірку, складається акт за формою згідно з додатком 3.
Статтею 1 Закону України «Про автомобільний транспорт» від 05.04.2001 № 2344-ІІІ (далі - Закону № 2344-III) визначено, зокрема, що автомобільний перевізник - фізична або юридична особа, яка здійснює на комерційній основі чи за власний кошт перевезення пасажирів чи (та) вантажів транспортними засобами. Замовник транспортних послуг - юридична або фізична особа, яка замовляє транспортні послуги з перевезення пасажирів чи/та вантажів. Пасажирські перевезення - перевезення пасажирів легковими автомобілями або автобусами. Перевезення пасажирів легковим автомобілем на замовлення - перевезення пасажирів легковим автомобілем загального призначення, замовленим юридичною або фізичною особою з укладанням письмового договору на кожну послугу чи на обумовлений термін обслуговування, у якому визначають умови обслуговування, вартість послуги, термін її виконання та інші положення за домовленістю сторін. Послуга з перевезення пасажирів чи вантажів - перевезення пасажирів чи вантажів транспортними засобами на договірних умовах із замовником послуги за плату. 
В силу вимог частини першої статті 29 Закону № 2344-III автомобільним перевізником та автомобільним самозайнятим перевізником, які здійснюють перевезення пасажирів на договірних умовах, є суб`єкти господарювання, які відповідно до законодавства та одержаної ліцензії надають послуги за договором перевезення пасажирів транспортним засобом, що використовується ними на законних підставах.
Автомобільний перевізник повинен виконувати вимоги цього Закону та інших законодавчих і нормативно-правових актів України у сфері перевезення пасажирів та/чи вантажів (абзац 2 частини першої статті 34 Закону № 2344-III). 
Частиною першою статті 35 Закону № 2344-III визначено, що послуги пасажирського автомобільного транспорту поділяють на послуги з перевезення пасажирів автобусами, на таксі та легковими автомобілями на замовлення.
Статтею 39 Закону 2344-ІІІ передбачено, що автомобільні перевізники, водії, пасажири повинні мати і пред`являти особам, які уповноважені здійснювати контроль на автомобільному транспорті та у сфері безпеки дорожнього руху, документи, на підставі яких виконуються пасажирські перевезення.
Документи для регулярних пасажирських перевезень:
- для автомобільного перевізника - ліцензія, договір із органами виконавчої влади та органами місцевого самоврядування чи їх дозвіл, паспорт маршруту, документ, що засвідчує використання автобуса на законних підставах, інші документи, передбачені законодавством України;
- для водія автобуса - посвідчення водія відповідної категорії, реєстраційні документи на транспортний засіб, квитково-касовий лист, схема маршруту, розклад руху, таблиця вартості проїзду (крім міських перевезень), інші документи, передбачені законодавством України.
Положеннями абзацу третього частини першої статті 60 Закону № 2344-III визначено, що за порушення законодавства про автомобільний транспорт до автомобільних перевізників застосовуються адміністративно-господарські штрафи за перевезення пасажирів та вантажів за відсутності на момент проведення перевірки документів, визначених статтями 39 і 48 цього Закону, - штраф у розмірі однієї тисячі неоподатковуваних мінімумів доходів громадян.
При цьому, Законом № 2344-ІІІ передбачена відповідальність у вигляді адміністративно-господарського штрафу саме до автомобільних перевізників.
Згідно пунктів 21, 22 Порядку здійснення державного контролю на автомобільному транспорті, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 08.11.2006 № 1567 (далі - Порядок № 1567) виявлені під час перевірки порушення вимог законодавства та норм і стандартів щодо організації перевезень автомобільним транспортом зазначаються в акті з посиланням на порушену норму. 
У разі виявлення в ході перевірки транспортного засобу порушення законодавства про автомобільний транспорт посадовою особою (особами), що провела перевірку, складається акт за формою згідно з додатком 3.
Суд зазначає, що положеннями Порядку № 1567 передбачено, що виявлені під час перевірки порушення вимог законодавства та норм і стандартів щодо організації перевезень автомобільним транспортом зазначаються в акті проведення перевірки додержання вимог законодавства про автомобільний транспорт під час виконання перевезень пасажирів і вантажів автомобільним транспортом з посиланням на порушену норму.
Крім того, форма акту передбачає графу «Пояснення водія про причини порушень», в якій водій мав право висловити свою згоду або незгоду із вчиненими діями посадових осіб відповідача, зазначивши можливі порушення з боку відповідача, вказати на відсутність певних документів тощо.
Однак матеріалами справи підтверджено, що водій будь-яких скарг, претензій або інших пояснень стосовно проведення рейдової перевірки не вказав.
Відповідно до пунктів 26-27 Порядку № 1567 справа про порушення розглядається у присутності уповноваженої особи суб`єкта господарювання. Про час і місце розгляду справи про порушення уповноважена особа суб`єкта господарювання повідомляється під розписку чи рекомендованим листом із повідомленням. У разі неявки уповноваженої особи суб`єкта господарювання справа про порушення розглядається без її участі. За наявності підстав керівник органу державного контролю або його заступник виносить постанову про застосування адміністративно-господарських штрафів, яка оформляється згідно з додатком 5.
Що стосується правильності визначення саме власника транспортного засобу автомобільним перевізником у розумінні положень Закону України «Про автомобільний транспорт» та накладення на нього адміністративно-господарських санкцій суд зазначає наступне. 
Суд зауважує, що позивач додав до позову копію договору оренди транспортних засобів від 09.06.2021 № 992 відповідно до якого ОСОБА_1 передав в оренду транспортний засіб Mersedes-Benz 313CDI, д.н.з. НОМЕР_2 ПП «Чернігівтрансавто» (код 41086262) (а.с. 20-22). 
Відповідно до копії тимчасового реєстраційного талону серії НОМЕР_4 транспортний засіб Mersedes-Benz 313CDI, д.н.з. НОМЕР_2 зареєстровано за ПП «Чернігівтрансавто», дійсне до 09.06.2031 (а.с. 23).
Також відповідно до копії договору оренди транспортних засобів від 14.09.2023 № 1459 ОСОБА_1 передав в оренду транспортний засіб VOLKSWAGEN CRAFTER, д.н.з. НОМЕР_1 ПП «Чернігівавтотранс» (код 39791145) (а.с. 17-18). 
Відповідно до копії свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу серії НОМЕР_3 транспортний засіб VOLKSWAGEN CRAFTER, д.н.з. НОМЕР_1 зареєстровано за ПП «Чернігівавтотранс», дійсне до 14.09.2033 (а.с. 19).
В контексті належного установлення автомобільного перевізника, щодо якого проводиться перевірка, варто виходити з того, що у кожному такому випадку уповноважений контролюючий орган зобов`язаний встановити, а особа, транспортний засіб якої перевіряється, зобов`язана надати документи, які містять беззаперечну інформацію щодо предмета такої перевірки, зокрема інформацію про автомобільного перевізника.
При цьому основну інформацію для притягнення особи до відповідальності, а також для можливого наступного оскарження особою дій Укртрансбезпеки, несуть саме ті документи, які особа (водій транспортного засобу або інша компетентна особа автомобільного перевізника) подає контролюючому органу в момент виявлення порушення та/або під час безпосереднього розгляду питання про притягнення до адміністративної відповідальності.
Натомість нові докази, які подають заінтересовані особи, зокрема до суду, який розглядає відповідний спір, після визначення контролюючим органом належного перевізника та його притягнення до адміністративної відповідальності мають оцінюватися з розумною критикою та із чітким застосуванням критеріїв належності, допустимості, достовірності та достатності таких нових доказів, а також їх взаємозв`язку із документами, які були надані контролюючому органу в момент перевірки.
Тільки такий підхід забезпечить дотримання принципу належного виконання учасниками спірних правовідносин вимог законодавства, яке регулює перевезення пасажирів та вантажів, та реалізацію принципу правової визначеності у спорах щодо встановлення дійсного автомобільного перевізника компетентним органом, який контролює дотримання державної політики з питань безпеки на наземному транспорті.
Аналогічний правовий висновок викладений Верховним Судом у постанові від 19.10.2023 у справі № 640/27759/21.
За приписами статті 6 Закону України «Про автомобільний транспорт» під час проведення рейдової перевірки (перевірки на дорозі) посадові особи центрального органу виконавчої влади, що забезпечує реалізацію державної політики з питань безпеки на наземному транспорті, мають право, зокрема, використовувати засоби фото- і відеофіксації процесу перевірки, у тому числі в автоматичному режимі.
Наведене свідчить, що одним із доказів вчинення порушень під час проведення рейдової перевірки (перевірки на дорозі) є, зокрема, відеозапис процесу перевірки.
Наказом Міністерства інфраструктури України № 590 від 09.08.2022 затверджений Порядок застосування засобів фото- і відеофіксації посадовими особами Державної служби України з безпеки на транспорті (зареєстровано в Міністерстві юстиції України 14 вересня 2022р. за № 1053/38389).
Згідно пункту 5 вищевказаного Порядку портативний відеореєстратор вмикається посадовою особою Укртрансбезпеки та повинен перебувати в режимі відеозйомки з аудіо супроводженням під час здійснення відповідних заходів, визначених пунктом 3 розділу I цього Порядку, крім випадків, пов`язаних з виникненням у посадової особи Укртрансбезпеки приватного становища (відвідування вбиральні, кімнати відпочинку, перерви для приймання їжі тощо).
Посадова особа Укртрансбезпеки зобов`язана вмикати портативний відеореєстратор під час рейдових перевірок (перевірок на дорозі): зупинення транспортного засобу, процесів виявлення та фіксування порушень, спілкування з фізичними особами.
Доданий до відзиву відеозапис проведення рейдової перевірки (перевірки на дорозі) від 09.03.2025 підтверджує той факт, що водій транспортного засобу відмовлявся надавати будь-які документи, на підставі яких здійснювалось перевезення пасажирів, а після приїзду екіпажу поліції було встановлено, що транспортний засіб належить позивачу - ОСОБА_1 .
Дані щодо реєстрації транспортного засобу та відомості щодо водія транспортного засобу під час проведення рейдової перевірки (перевірки на дорозі) були надані працівниками поліції (а.с. 41, 42).
Інших документів водієм надано не було. 
Суд зазначає, що у даному випадку носієм доказової інформації щодо встановлених таким чином обставин, є первинні документи контролю, що складаються контролюючим органом, акти, довідки - відповідно до зазначених вище правил і процедур, передбачених вищезгаданими профільними НПА.
У даному випадку, на місці події (зупинки) за наданими водіями ТЗ матеріалами та відомостями складено акти, які є носієм доказової інформації (доказової бази), та встановлено, що перевізником у даному випадку є позивач.
Отже, старшим державним інспектором вірно визначено автомобільного перевізника з урахуванням всіх фактичних обставин, про що ним, відповідно, зазначено в акті перевірки від 09.03.2025 № 092305.
Тому суд приходить до висновку про правомірність винесення відповідачем постанови від 02.04.2025 № ПШ 139256 про застосування адміністративного-господарського штрафу в сумі 17 000,00 грн. та відповідно відмови у задоволенні позову в цій частині.
Натомість, як вбачається з доданих до відзиву документів, під час проведення перевірки 14.03.2025 транспортного засобу Mersedes-Benz 313CDI, д.н.з. НОМЕР_2 водієм ОСОБА_3 перевіряючим особам були надані посвідчення водія, свідоцтво про реєстрацію транспортного засобу серії НОМЕР_5 , тимчасовий реєстраційний талон серії НОМЕР_4 (а.с. 52-54).
Відповідно до поданих документів транспортний засіб Mersedes-Benz 313CDI, д.н.з. НОМЕР_2 належить ОСОБА_1 та перебуває у користуванні ПП «Чернігівтрансавто».
Таким чином, під час розгляду справи про порушення законодавства про автомобільний транспорт у фахівців відповідача була наявна інформація щодо автомобільного перевізника.
Аналізуючи наведені вище положення законодавства у зіставленні з обставинами цієї справи суд виходить передусім з того, що відповідальність за порушення законодавства про автомобільний транспорт, передбачена абзацом 3 частини першої статті 60 Закону № 2344-ІІІ, застосовується до автомобільних перевізників, а не до власників транспортного засобу.
Отже, відповідальність за порушення вимог законодавства сфері автомобільного транспорту під час перевезення пасажирів несуть саме перевізники.
Така позиція суду відповідає правовому висновку Верховного Суду у поставові від 09.08.2019 справа № 806/1450/16, який в силу положень частини 5 статті 242 КАС України, є обов`язковим для врахування, а саме: «оскільки, вказаний транспортний засіб у відповідності до вимог чинного законодавства був переданий позивачем у користуванні іншій особі, а тому позивач у спірних правовідносинах не мав статусу автомобільного перевізника, та не може бути суб`єктом відповідальності передбаченої абз.3 ч.1ст.60 Закону №2344-III».
Відтак, станом на дату проведення перевірки (14.03.2025) автомобільним перевізником виступав не позивач, а ПП «Чернігівтрансавто», про що відповідачу були надані відповідні документи.
Таким чином, суд дійшов висновку, що позивачем доведено, що ним не вчинялось порушення транспортного законодавства, яке зазначене в акті перевірки від 14.03.2025 № 118852, а також доведено, що перевізником було ПП «Чернігівтрансавто». 
Враховуючи викладене, суд вважає, що відповідач при винесені постанови про накладення адміністративно-господарського штрафу на позивача діяв не на підставі Закону № 2344-ІІІ, оскільки позивач не є перевізником у розумінні статті 1 Закону № 2344-ІІІ.
Таким чином, постанова Відділу державного нагляду (контролю) у Чернігівській області Державної служби України з безпеки на транспорті від 02.04.2025 № ПШ 139257 про застосування адміністративного-господарського штрафу в сумі 17000,00 грн. є протиправною та підлягає скасуванню.
Стосовно інших посилань учасників справи, то суд зазначає, що згідно пункту 41 висновку № 11 (2008) Консультативної ради європейських суддів до уваги Комітету Міністрів Ради Європи щодо якості судових рішень, обов`язок суддів наводити підстави для своїх рішень не означає необхідності відповідати на кожен аргумент захисту на підтримку кожної підстави захисту. Обсяг цього обов`язку може змінюватися залежно від характеру рішення. Згідно з практикою Європейського суду з прав людини, очікуваний обсяг обґрунтування залежить від різних доводів, що їх може наводити кожна зі сторін, а також від різних правових положень, звичаїв та доктринальних принципів, а крім того, ще й від різних практик підготовки та представлення рішень у різних країнах. З тим, щоб дотриматися принципу справедливого суду, обґрунтування рішення повинно засвідчити, що суддя справді дослідив усі основні питання, винесені на його розгляд. 
Відповідно до частини першої статті 77 Кодексу адміністративного судочинства України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу.
З урахуванням зазначеного, суд, на підставі наданих доказів в їх сукупності, системного аналізу положень законодавства України приходить до висновку, що позов ОСОБА_1 необхідно задовольнити частково.
Відповідно до частини третьої статті 139 Кодексу адміністративного судочинства України при частковому задоволенні позову судові витрати покладаються на обидві сторони пропорційно до розміру задоволених позовних вимог.
Тому, за рахунок бюджетних асигнувань Державної служби України з безпеки на транспорті на користь ОСОБА_1 підлягає стягненню сплачений ним при поданні позовної заяви судовий збір в розмірі 605,60 грн. 
Керуючись статтями 72-74, 77, 139, 241-246, 262 Кодексу адміністративного судочинства України, суд 

В И Р І Ш И В:

Позов ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_6 ) до Державної служби України з безпеки на транспорті (вул. Антоновича, 51, м. Київ, 03150, код ЄДРПОУ 39816845) про визнання протиправними та скасування постанов - задовольнити частково. 
Визнати протиправною та скасувати постанову Відділу державного нагляду (контролю) у Чернігівській області Державної служби України з безпеки на транспорті від 02.04.2025 № ПШ 139257 про застосування адміністративного-господарського штрафу в сумі 17 000,00 грн. 
В решті позову відмовити.
Стягнути за рахунок бюджетних асигнувань Державної служби України з безпеки на транспорті на користь ОСОБА_1 судовий збір в розмірі 605,60 грн.
Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.
Апеляційна скарга на рішення суду може бути подана безпосередньо до Шостого апеляційного адміністративного суду протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.
Повне судове рішення складено 25.02.2026.

Суддя Василь НЕПОЧАТИХ