Єдиний унікальний номер 741/1065/25
Провадження № 2/741/121/26

Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

м. Носівка 25 лютого 2026 року 

Носівський районний суд Чернігівської області у складі:
головуючого - судді Киреєва О.В.,
з участю секретаря судового засідання Герасимчук Н.Ю.,
розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу за позовом органу опіки та піклування Носівської міської ради Чернігівської області (далі - позивач) до ОСОБА_1 про позбавлення батьківських прав, стягнення аліментів та накладення заборони на відчуження майна,
встановив:
Позивач звернувся до суду з цим позовом, мотивуючи його тим, що відповідач є матір`ю малолітнього ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 . Батьком дитини є ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , який 7 березня 2024 року був призваний на військову службу під час мобілізації. 23 травня 2024 року до служби у справах дітей Носівської міської ради звернулася директор комунального закладу «Центр надання соціальних послуг» Носівської міської ради із листом про те, що сім`я ОСОБА_4 користується послугами центру як така, що опинилася у складних життєвих обставинах. 16 травня 2024 року під час відвідування сім`ї було виявлено, що малолітній ОСОБА_3 має ознаки захворювання. Наступного дня мати та дитина під супроводом фахівця були доставлені до лікарні та госпіталізовані до дитячого відділення КНП «Носівська міська лікарня ім. Ф.Я. Примака». 20 травня 2024 року надійшло повідомлення із дитячого відділення лікарні про те, що 18 травня 2024 року відповідач разом з дитиною самовільно залишила лікарню не завершивши при цьому лікування дитини. 21 травня 2024 року під час відвідування родини було виявлено, що вдома нікого немає, відповідач на телефонні дзвінки не відповідала, її місцезнаходження не було встановлено. Цього ж дня головним спеціалістом служби у справах дітей, начальником ювенальної поліції та старшим інспектором ювенальної поліції, з метою обстеження умов проживання, було відвідано родину за місцем їх проживання, але будинок був зачинений. Сусіди повідомили, що декілька днів вдома нікого немає, де може знаходитися відповідач та з ким вона спілкується вони не знають. 28 травня 2024 року начальником служби у справах дітей було направлено лист до Ніжинського РУП ГУНП в Чернігівській області з проханням встановити місцезнаходження ОСОБА_1 та її малолітньої дитини, про що повідомити службу у справах дітей. До цього часу відповідь не надходила. Спеціалісти служби у справах дітей та працівники Центру надання соціальних послуг разом з працівниками поліції неодноразово відвідували місце проживання родини ОСОБА_1 , однак ніякої інформації про неї не було до початку липня 2024 року. 10 липня 2024 року до служби у справах дітей надійшло повідомлення з Центру надання соціальних послуг про те, що ОСОБА_3 - батько малолітнього ОСОБА_2 , під час відвідування родини 9 липня 2024 року перебував вдома та повідомив, що його співмешканка ОСОБА_1 залишила дитину та 6 липня 2024 року поїхала на підробіток до міста Бровари Київської області, назад не повернулася, на телефонні дзвінки не відповідає. ОСОБА_5 про її зникнення повідомляв поліцію. Також було зазначено, що санітарно-гігієнічні умови проживання потребують покращення, кімнати потребують косметичного ремонту, присадибна ділянка не обробляється, територія навколо будинку занедбана. ОСОБА_5 ніде не працює, постійного доходу не має. Продуктами харчування родина забезпечена у малій кількості, наявні продукти харчування не відповідають віку малолітньої дитини (1 банка йогурту, 1 пачка молока, цукерки, печиво), свіжозварені страви відсутні. ОСОБА_3 повідомив, що годував дитину лише йогуртом та молоком. ОСОБА_5 має низький батьківський потенціал, сумнівається у належному виконанні своїх батьківських обов`язків. 10 липня 2024 року службою у справах дітей було обстежено умови проживання малолітнього ОСОБА_2 та встановлено, що житловий будинок складається із двох кімнат, кухні та веранди. Опалення пічне, наявна електроенергія, водопостачання відсутнє. Санітарно-гігієнічні умови незадовільні, у будинку не прибрано, брудно, кімнати потребують косметичного ремонту, спальне місце без постільної білизни. У дитини відсутнє спальне місце, постільна білизна відсутня, речі брудні, продуктами харчування не забезпечені, у наявності лише йогурт та заморожене молоко. Під час бесіди ОСОБА_5 перебував з ознаками алкогольного сп`яніння, повідомив, що не може належним чином доглядати за сином, оскільки не має навичок. З метою встановлення місця перебування відповідача та притягнення її до адміністративної відповідальності за неналежне виконання батьківських обов`язків, службою у справах дітей було направлено лист до Ніжинського РУП ГУНП в Чернігівській області. Відповідь із поліції не надходила. За результатами проведеної роботи було встановлено, що залишення дитини в помешканні без матері та догляд батьком, який не має відповідних навичок по догляду за малолітньою дитиною несе загрозу її життю та здоров`ю, тому є необхідність у влаштуванні дитини до сім`ї патронатного вихователя за заявою батька. 10 липня 2024 року ОСОБА_3 подав до служби у справах дітей заяву, у якій просить тимчасово влаштувати малолітнього сина ОСОБА_2 до сім`ї патронатного вихователя у зв`язку з тим, що перебуває у складних життєвих обставинах і наразі неспроможний сам доглядати за сином, оскільки не має відповідних навичок щодо догляду за малолітньою дитиною. ОСОБА_3 також повідомив, що ОСОБА_1 6 липня 2024 року пішла з дому і не повернулась, телефон відключений, місце її перебування йому не відоме. Для забезпечення безпеки дитини малолітнього ОСОБА_2 було направлено на обстеження до лікарні та передано у сім`ю патронатного вихователя ОСОБА_6 . 22 липня 2024 року малолітній ОСОБА_3 був взятий на облік дітей, які опинилися у складних життєвих обставинах. Згідно з повідомленням патронатного вихователя ОСОБА_6 , за час перебування з 10 липня 2024 року по 10 жовтня 2024 року малолітнього ОСОБА_2 в сім`ї патронатного вихователя, мати ОСОБА_1 жодного разу його не відвідувала, не телефонувала, подарунків не передавала. У зв`язку з припиненням 10 жовтня 2024 року функціонування патронатної сім ї ОСОБА_6 , малолітній ОСОБА_7 був влаштований 11 жовтня 2024 року у сім`ю патронатного вихователя ОСОБА_8 , що проживає за адресою: АДРЕСА_1 . Відповідно до повідомлень служби у справах дітей Понорницької селищної ради, за час перебування ОСОБА_2 в сім`ї патронатного вихователя ОСОБА_8 , контакту дитини з матір`ю взагалі не було, вона жодного разу не телефонувала та не цікавилася подальшою долею сина. Про біологічних батьків дитина не згадує. Батьки не шукали можливості та не мали бажання поспілкуватися із сином. Мати здоров`ям та життям сина не цікавиться. Батьки проявляють повну бездушність та байдужість по відношенню до своєї дитини. Службою у справах дітей Носівської міської ради неодноразово надсилалися листи до Ніжинського РУП ГУНП в Чернігівській області та ВП № 4 (м. Носівка) Ніжинського РУП ГУНП в Чернігівській області про встановлення місцезнаходження відповідача та притягнення її до адміністративної відповідальності за невиконання батьківських обов`язків щодо малолітнього сина ОСОБА_2 , проте відповіді на жодне звернення отримано не було. Також Служба у справах дітей зверталася до Святошинського управління поліції ГУНП в м. Києві, оскільки стало відомо, що ОСОБА_1 зі своєю новонародженою донькою ОСОБА_9 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , проживає по АДРЕСА_2 . Однак отримано відповідь про неможливість проведення профілактичної бесіди та притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності, оскільки за вказаною адресою ніхто не проживає, на телефонні дзвінки вона не відповідає. Ураховуючи інтереси малолітнього ОСОБА_2 органом опіки та піклування Носівської міської ради в особі Носівської міської ради було підготовлено висновок про доцільність позбавлення батьківських прав ОСОБА_1 відносно її малолітнього сина.
Позивач просив:
- позбавити батьківських прав ОСОБА_1 щодо сина ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 ;
- стягнути з ОСОБА_1 на користь сина ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , на його утримання аліменти у розмірі 1/4 частини з усіх видів її доходу, щомісячно, але не менше ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи з дня пред`явлення позову і до досягнення дитиною повноліття;
- накласти заборону на відчуження майна належного ОСОБА_1 , а саме: земельну ділянку, площею 3,874 га, кадастровий номер 7423810100:02:001:0235, яка призначена для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, розташована на території Носівської міської ради та перебуває у оренді відповідно до договору оренди укладених між ТОВ «Земля і воля» та ОСОБА_1 строком до 31 грудня 2041 року; житловий будинок, який розташований по АДРЕСА_3 .
У судове засідання представник позивача не з`явився, подав до суду заяву, в якій зазначив, що позовні вимоги підтримує у повному обсязі, просив їх задовольнити, розгляд справи проводити без участі представника органу опіки та піклування Носівської міської ради. 
У судове засідання відповідач не з`явилася, про дату, час та місце розгляду справи була повідомлена належними чином, про причини неявки до суду не повідомила, не просила розгляд справи відкласти. 
У судове засідання представник третьої особи - служби у справах дітей Носівської міської ради Чернігівської області не з`явився, подав до суду заяву, в якій зазначив, що позовні вимоги підтримує, просив їх задовольнити, розгляд справи проводити без участі представника служби. 
Суд розглядає справу у загальному порядку в відсутності учасників справи за наявними у ній доказами, оскільки позбавлений можливості з`ясувати думку представника позивача щодо проведення заочного розгляду справи та в даному випадку відсутні підстави, передбачені ст. 223 ЦПК України, для відкладення розгляду справи.
Відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України, у зв`язку із неявкою усіх учасників справи, суд розглядає справу без здійснення фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу.
У судовому засіданні встановлено, що ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , є матір`ю ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , що підтверджується матеріалами справи.
Батьком дитини є ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , який з 7 березня 2024 року проходить військову службу за призовом під час мобілізації.
Пунктом 2 ч. 1 ст. 164 СК України встановлено, що мати, батько можуть бути позбавлені судом батьківських прав, якщо вони ухиляються від виконання своїх обов`язків по вихованню дитини.
Відповідно до пунктів 15, 16 постанови Пленуму Верховного Суду України № 3 від 30 березня 2007 року «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про усиновлення і про позбавлення та поновлення батьківських прав», позбавлення батьківських прав (тобто прав на виховання дитини, захист її інтересів, на відібрання дитини в інших осіб, які незаконно її утримують, та інше), що надані батькам до досягнення дитиною повноліття і ґрунтуються на факті спорідненості з нею, є крайнім заходом впливу на осіб, які не виконують батьківських обов`язків, а тому питання про його застосування слід вирішувати лише після повного, всебічного, об`єктивного з`ясування обставин справи, зокрема ставлення батьків до дітей.
Ухилення батьків від виконання своїх обов`язків має місце, коли вони не піклуються про фізичний і духовний розвиток дитини, її навчання, підготовку до самостійного життя, зокрема: не забезпечують необхідного харчування, медичного догляду, лікування дитини, що негативно впливає на її фізичний розвиток як складову виховання; не спілкуються з дитиною в обсязі, необхідному для її нормального самоусвідомлення; не надають дитині доступу до культурних та інших духовних цінностей; не сприяють засвоєнню нею загальновизнаних норм моралі; не виявляють інтересу до її внутрішнього світу; не створюють умов для отримання нею освіти. Зазначені фактори, як кожен окремо, так і в сукупності, можна розцінювати як ухилення від виховання дитини лише за умови винної поведінки батьків, свідомого нехтування ними своїми обов`язками.
З наданих позивачем доказів вбачається, що відповідач дійсно ухиляється від виконання своїх батьківських обов`язків відносно малолітнього сина ОСОБА_2 .
Відповідно до положень ч. 3 ст. 12, ч. 1 ст. 81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.
Відповідач не надала суду доказів на спростування обставин, викладених позивачем у позовній заяві.
У судовому засіданні встановлено, орган опіки та піклування Носівської міської ради Чернігівської області вважає за доцільне позбавлення батьківських прав ОСОБА_1 відносно її малолітнього сина ОСОБА_2 , що підтверджується відповідним висновком, який затверджений рішенням виконавчого комітету Носівської міської ради Чернігівської області № 190 від 8 травня 2025 року (а.с. 52-55). 
Таким чином, суд приходить до висновку, що є законні підстави для позбавлення відповідача батьківських прав відносно її малолітнього сина ОСОБА_2 .
Вирішуючи позовні вимоги в частині стягнення з відповідача аліментів, суд виходить з наступного.
Відповідно до ст. 180 СК України батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття.
Частиною 2 ст. 166 СК України встановлено, що особа, позбавлена батьківських прав, не звільняється від обов`язку щодо утримання дитини.
Відповідно до ч. 3 ст. 181 СК України за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина.
Відповідач не надала суду доказів про те, що вона надає матеріальну допомогу на утримання сина ОСОБА_2 . 
Відповідно до ч. 1 ст. 182 СК України при визначенні розміру аліментів суд враховує стан здоров`я та матеріальне становище дитини, працездатний вік відповідача, а також інші обставини, що мають істотне значення.
Частиною 2 ст. 182 СК України встановлено, що розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку.
Відповідно до ч. 1 ст. 191 СК України аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня пред`явлення позову.
Таким чином, з відповідача підлягають стягненню аліменти в розмірі 1/4 частини всіх видів заробітку (доходу), але не менше ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку.
Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 430 ЦПК України суд допускає негайне виконання рішення у справах про стягнення аліментів - у межах суми платежу за один місяць.
Вирішуючи позовні вимоги в частині накладення заборони на відчуження майна відповідача, суд виходить з наступного.
Відповідно до ч. 1 ст. 20 Конвенції ООН «Про права дитини», ратифікованої постановою Верховної Ради України від 27 лютого 1991 року, дитина, яка тимчасово або постійно позбавлена сімейного оточення або яка в її власних якнайкращих інтересах не може залишатися в такому оточенні, має право на особливий захист і допомогу, що надаються державою.
Частиною 4 ст. 17 Закону України «Про охорону дитинства» встановлено, що суд у разі позбавлення батьків батьківських прав або відібрання дитини без позбавлення батьківських прав одночасно накладає заборону на відчуження майна та житла дітей, про що повідомляє нотаріуса за місцем знаходження майна та житла.
У судовому засіданні встановлено, що ОСОБА_1 є власником житлового будинку АДРЕСА_3 та земельної ділянки, площею 3,874 га, кадастровий номер 7423810100:02:001:0235, яка призначена для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, розташована на території Носівської міської ради та перебуває у оренді відповідно до договору оренди укладених між ТОВ «Земля і воля» та ОСОБА_1 строком до 31 грудня 2041 року, що підтверджується матеріалами справи (а.с. 47-50).
З метою захисту майнових прав дитини, суд вважає за необхідне накласти заборону на відчуження зазначеного нерухомого майна, про що повідомити нотаріуса за місцем його знаходження.
Проаналізувавши докази по справі в їх сукупності, суд приходить до висновку, що позов є обґрунтованим, а тому підлягає задоволенню у повному обсязі.
Відповідно до ст. 141 ЦПК України з відповідача в дохід держави підлягає стягненню судовий збір в сумі 3633,60 (1211,20 х 3 позовні вимоги немайнового характеру) грн. 
Керуючись ст.ст. 141, 259, 263, 264, 265, 273, 354, 430 ЦПК України, суд, -
ухвалив:
Позов органу опіки та піклування Носівської міської ради Чернігівської області, код ЄДРПОУ 04061984, місцезнаходження: м. Носівка Чернігівської області, вул. Центральна, 20, - задовольнити.
Позбавити батьківських прав ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , РНОКПП НОМЕР_1 , зареєстроване місце проживання: АДРЕСА_3 , щодо ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , актовий запис про народження № 248, складений 6 липня 2023 року Ніжинським відділом державної реєстрації актів цивільного стану у Ніжинському районі Чернігівської області Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції.
Стягувати з ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , РНОКПП НОМЕР_1 , зареєстроване місце проживання: АДРЕСА_3 , на користь ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП не встановлено, зареєстроване місце проживання: невідоме, на його утримання аліменти в розмірі 1/4 частини всіх видів заробітку (доходу), але не менше ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, щомісячно, починаючи з 16 червня 2025 року і до досягнення дитиною повноліття.
Рішення в частині стягнення аліментів підлягає негайному виконанню в межах суми платежу за один місяць.
Накласти заборону на вчинення будь-яких дій по відчуженню, даруванню, міні тощо житлового будинку АДРЕСА_3 та земельної ділянки, площею 3,874 га, кадастровий номер 7423810100:02:001:0235, яка призначена для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, розташована на території Носівської міської ради Чернігівської області та належать ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , РНОКПП НОМЕР_1 , зареєстроване місце проживання: АДРЕСА_3 , до досягнення ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , повноліття.
Копію рішення, після набрання ним законної сили, направити державному нотаріусу Носівської державної нотаріальної контори для виконання в частинні накладення заборони на відчуження зазначеного нерухомого майна.
Стягнути з ОСОБА_1 в дохід держави судовий збір у розмірі 3633 (три тисячі шістсот тридцять три) грн. 60 коп.
На рішення може бути подана апеляційна скарга протягом тридцяти днів з дня його ухвалення.
Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду. 

Суддя О.В.Киреєв