Справа № 521/17932/25 
Провадження №2/148/296/26
Р І Ш Е Н Н Я 
Іменем України
( Заочне )  
02 березня 2026 року Тульчинський районний суд 
Вінницької області

в складі: головуючого судді Ковганича С.В., при секретарі Ліванчук А.Ф., 

розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Тульчині за правилами спрощеного позовного провадження цивільну справу за позовом АКЦІОНЕРНОГО ТОВАРИСТВА "АКЦЕНТ-БАНК" до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості,
В С Т А Н О В И В:  
Представник АКЦІОНЕРНОГО ТОВАРИСТВА "АКЦЕНТ-БАНК" ( далі АТ "А-БАНК" ) звернувся до суду з позовом до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості, мотивуючи позовні вимоги тим, що 12.10.2018 відповідач приєдналась до Умов та Правил надання банківських послуг в А-Банку з метою отримання банківських послуг та відкриття банківського рахунку. На підставі вказаної Анкети-Заяви про приєднання до Умов та Правил надання банківських послуг в А-Банку відповідачем ініційовано встановлення кредитного ліміту на його банківський рахунок та отримання платіжної картки, як засобу доступу до зазначеного рахунку. Відповідачу надано кредит у вигляді встановлення кредитного ліміту на рахунок зі сплатою процентів за користування кредитом у розмірі 46,8% на рік на суму залишку заборгованості за кредитом та видано платіжну картку. 
Відповідач підтвердив свою згоду на те, що підписана ним Анкета-Заява про приєднання до Умов та Правил надання Банківських послуг в А-Банку разом з Умовами та правилами і Тарифами, які викладені на банківському сайті https://a-bank.com.ua/terms, складає між ним та Банком кредитний договір, що підтверджується підписом у заяві. 
АТ "А-БАНК" свої зобов`язання за договором та угодою виконав в повному обсязі, а саме надав відповідачу кредит у розмірі, відповідно до умов договору. 
Відповідач же не надавав своєчасно банку грошові кошти для погашення заборгованості за кредитом, відсотками, а також іншими витратами відповідно до умов договору.
У зв`язку з зазначеними порушеннями зобов`язань за кредитним договором відповідач станом на 10.10.2025 має заборгованість - 15181,74 грн, яка складається з наступного: 9387,37 грн - заборгованість за кредитом, 5794,37грн - заборгованість по відсоткам. 
Позивач неодноразово вживав заходів досудового врегулювання спору шляхом направлення відповідачу SMS повідомлень та дзвінків з вимогою виконати взяті на себе зобов`язання. На даний час відповідач продовжує ухилятись від виконання зобов`язання і заборгованість за договорами не погашає, що є порушенням законних прав AT "А-БАНК". У зв`язку з даними обставинами позивач змушений звернутися до суду з даним позовом. Просить стягнути з відповідача заборгованість за кредитним договором №б/н від 12.10.2018 у розмірі 15181,74 грн станом на 10.10.2025 та понесені по справі судові витрати.
В судове засідання представник позивача не з`явився. В матеріалах справи наявне клопотання від нього про розгляд справи за його відсутності. Позовні вимоги підтримує в повному обсязі. Проти постановлення заочного рішення не заперечує.
Відповідач в судове засідання не з`явився, хоча належним чином був повідомлений про день, час та місце розгляду справи згідно витягу, отриманого з офіційного сайту АТ "Укрпошта" за допомогою функції відстеження при введенні трек-номера поштового відправлення (а.с.92) та оголошення на офіційному вебпорталі судової влади України, про причини своєї неявки суд не повідомив, у встановлений судом строк відзив не подав.
За таких обставин суд ухвалив розглянути справу заочно, за відсутності відповідача, на підставі наявних у справі даних і доказів, відповідно до ч. 4 ст. 223, ст. 280 ЦПК України. 
Відповідно до ст. 247 ЦПК України у зв`язку з неявкою учасників справи фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.
Дослідивши матеріали справи, вивчивши та оцінивши докази по справі та співставивши їх у відповідності до норм чинного законодавства, суд вважає, що позов підлягає частковому задоволенню, виходячи з наступного.
В судовому засідання встановлено, що 12.10.2018 відповідач ознайомився із паспортом споживчого кредиту за програмою "Кредитна картка", про що свідчить його копія (а.с.18-19) та того ж дня між ним та АТ "А-БАНК" було укладено договір про надання банківських послуг шляхом підписання відповідачем анкети-заяви про приєднання до Умов і Правил надання банківських послуг в А-Банку. Відповідно до копії даної анкети-заяви (а.с.18) відповідач підтвердив свою згоду на те, що дана заява разом із Умовами та Правилами надання банківських послуг і тарифами, правилами користування, основними умовами обслуговування і кредитування, розташованими в рекламному буклеті, складають між ним та банком договір про надання банківських послуг, а також, що він ознайомився з договором про надання банківських послуг до його укладення і згоден з його умовами.
Згідно довідки за картами АТ "А-БАНК" (а.с.42) вбачається, що ОСОБА_1 відкрито рахунок № НОМЕР_1 та видано картку № НОМЕР_2 , строком дії до листопада місяця 2028 року.
Згідно копії довідки за лімітами АТ "А-БАНК" (а.с.42) вбачається, що клієнту ОСОБА_1 за кредитним договором №б/н від 12.10.2018 за період з 12.10.2018 по 10.10.2025 були встановлені наступни ліміти: 12.10.2018 за ініціативою клієнта встановлений ліміт в розмірі 0,00 грн; 25.12.2018 за ініціативою банку ліміт було збільшено до 14000 грн; 06.10.2022 за ініціативою банку ліміт було зменшено до 13120 грн; 16.07.2023 за ініціативою банку ліміт було зменшено до 12520 грн; 09.01.2024 за ініціативою банку ліміт було зменшено до 11790 грн; 03.04.2025 за ініціативою банку ліміт було зменшено до 11622 грн; 28.04.2025 за ініціативою банку ліміт було зменшено до 11387,37 грн; 10.10.2025 за ініціативою банку ліміт було зменшено до 9400 грн.
АТ "А-БАНК" свої зобов`язання за договором про надання банківських послуг виконав в повному обсязі, а саме, надав відповідачу можливість розпоряджатись кредитними коштами на умовах передбачених договором та в межах встановленого кредитного ліміту.
В свою чергу відповідач свої зобов`язання за користування кредитними коштами належним чином не виконувала. 
У зв`язку з неналежним виконанням відповідачем зобов`язань за кредитним договором утворилася заборгованість, яка згідно з наданими представником позивача розрахунком (а.с.13-17) станом на 10.10.2025 становить – 15181,74 грн, яка складається з наступного: 9387,37 грн - заборгованість за кредитом, 5794,37 грн - заборгованість по відсоткам. 
У зв`язку з невиконанням відповідачем його зобов`язань за кредитним договором №б/н від 12.10.2018 представник позивача звернувся до суду з даним позовом.
Надаючи оцінку зібраним у справі доказам, суд виходить з наступного.
Відповідно до ч.1, 2 ст.207 ЦК України правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо його зміст зафіксований в одному або кількох документах, у листах, телеграмах, якими обмінялися сторони. Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо він підписаний його стороною (сторонами).
За змістом статей 626, 628 ЦК України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства.
Частиною 1 ст.638 ЦК України встановлено, що істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди.
У ст.526 ЦК України передбачено, що зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.
Відповідно до ст.1054 ЦК України, за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти.
Частиною 2 цієї ж статті визначено, що до відносин за кредитним договором застосовується правове регулювання щодо відносин за договором позики.
За таких обставин зобов`язання за кредитним договором виникають з моменту передачі кредитодавцем позичальнику коштів, згідно умов кредитного договору.
Згідно вимог ст.1055 ЦК України кредитний договір укладається у письмовій формі. Кредитний договір, укладений з недодержанням письмової форми, є нікчемним 
Згідно із ч.1 ст.633 ЦК України публічним є договір, в якому одна сторона - підприємець взяла на себе обов`язок здійснювати продаж товарів, виконання робіт або надання послуг кожному, хто до неї звернеться (роздрібна торгівля, перевезення транспортом загального користування, послуги зв`язку, медичне, готельне, банківське обслуговування тощо). Умови публічного договору встановлюються однаковими для всіх споживачів, крім тих, кому за законом надані відповідні пільги.
За змістом ст.634 ЦК України договором приєднання є договір, умови якого встановлені однією із сторін у формулярах або інших стандартних формах, який може бути укладений лише шляхом приєднання другої сторони до запропонованого договору в цілому. Друга сторона не може запропонувати свої умови договору.
Оскільки умови договорів приєднання розробляються банком, тому повинні бути зрозумілі усім споживачам і доведені до їх відома, у зв`язку із чим банк має підтвердити, що на час укладення відповідного договору діяли саме ці умови, а не інші. Тому з огляду на зміст статей 633, 634 ЦК України можна вважати, що другий контрагент (споживач послуг банку) лише приєднується до тих умов, з якими він ознайомлений.
За змістом ч.2 ст.1056-1 ЦК України в редакції, чинній на момент укладення кредитного договору, розмір процентів, тип процентної ставки (фіксована або змінювана) та порядок їх сплати за кредитним договором визначаються в договорі залежно від кредитного ризику, наданого забезпечення, попиту і пропозицій, які склалися на кредитному ринку, строку користування кредитом, розміру облікової ставки та інших факторів.
Відповідно до ч.1 ст.1048 ЦК України позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюються договором. Якщо договором не встановлений розмір процентів, їх розмір визначається на рівні облікової ставки Національного банку України. У разі відсутності іншої домовленості сторін проценти виплачуються щомісяця до дня повернення позики.
Відповідно до ст.1049 ЦК України позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором. Договір позики є укладеним з моменту передання грошей або інших речей, визначених родовими ознаками.
Відповідно до ч.1 ст.1050 ЦК України, якщо позичальник своєчасно не повернув суму позики, він зобов`язаний сплатити грошову суму відповідно до ст. 625 цього Кодексу.
Таким чином, в разі укладення кредитного договору проценти за користування позиченими коштами поділяються на встановлені законом (розмір та підстави стягнення яких визначаються актами законодавства) та договірні (розмір та підстави стягнення яких визначаються сторонами в самому договорі).
В свою чергу, в анкеті-заяві про приєднання до Умов та Правил надання банківських послуг в А-Банку від 12.10.2018, підписаній сторонами, процентна ставка не зазначена. 
Між тим, банк, пред`являючи вимоги про погашення кредиту, просив у тому числі, крім заборгованості за кредитом, стягнути складові його повної вартості, зокрема, заборгованість за відсотками.
Представник позивача, обґрунтовуючи право вимоги в цій частині, в тому числі їх розмір і порядок нарахування, крім самого розрахунку кредитної заборгованості за кредитним договором від 12.10.2018, посилався на витяг з Умов та правил надання банківських послуг у АТ «Акцент-Банк», розміщених на сайті https://а-bank.com.ua/terms.
Однак, наявний в матеріалах справи витяг з Умов та правил надання банківських послуг не містять підпису відповідача, а тому не можна його розцінювати як частину кредитного договору, укладеного між сторонами 12.10.2018 шляхом підписання анкети-заяви про приєднання до Умов та Правил надання банківських послуг в А-Банку. 
Будь-яких інших письмових доказів, що підписані відповідачем та містять узгодження між ним та позивачем обов`язку щодо сплати відсотків за користування кредитом матеріали справи не містять.
Наведене вище узгоджується із правовою позицією, викладеною у постанові Великої Палати Верховного Суду від 03.07.2019 у справі №342/180/17.
Також не можна вважати складовою кредитного договору, яка б передбачала обов`язок відповідача по сплаті відсотків, наявну в матеріалах справи копію паспорта споживчого кредиту за програмою "Кредитна картка" від 12.10.2018 (а.с.18-19), з огляду на таке.
Як слідує із паспорта споживчого кредиту, умови договору про споживчий кредит можуть відрізнятися від інформації, наведеної в цьому паспорті споживчого кредиту та будуть залежати від проведеної кредитодавцем оцінки кредитоспроможності споживача з урахуванням, зокрема, наданої ним інформації про майновий та сімейний стан, розмір доходів тощо. Зазначений паспорт споживчого кредиту містить лише узагальнену інформацію про умови кредитування та орієнтовану загальну вартість кредиту та передує укладенню кредитного договору з позичальником, оскільки передбачає проведення оцінки кредитодавцем кредитоспроможності споживача.
Крім того, анкета-заява про приєднання до Умов та Правил надання банківських послуг в А-Банку від 12.10.2018 не містить посилань на те, що паспорт споживчого кредиту є складовою частиною укладеного між позивачем та відповідачем договору.
Вказані обставини у сукупності вказують на те, що паспорт споживчого кредиту є лише способом підтвердження виконання переддоговірного обов`язку кредитодавця, проте у паспорті споживчого кредиту не відбувається фіксація волі сторін договору та його змісту.
Аналогічна позиція висловлена у постанові Верховного Суду від 23.05.2022 у справі № 393/126/20.
Суд зауважує, що обґрунтування наявності обставин повинні здійснюватися за допомогою належних, допустимих і достовірних доказів, а не припущень, що й буде відповідати встановленому статтею 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод від 04.11.1950 принципу справедливості розгляду справи судом.
Таким чином, вимоги АТ "А-БАНК" про стягнення відсотків за користування кредитом є необґрунтованими. Відтак, слід відмовити у задоволенні позову в частині стягнення з відповідача заборгованості за відсотками в розмірі 5794,37 грн у зв`язку з безпідставністю позовних вимог в цій частині через відсутність передбаченого обов`язку відповідача по їх сплаті позивачу.
В свою чергу, розрахунок банку про наявність у відповідача заборгованості за кредитом позичальник не спростував.
Натомість копією виписки по картці клієнта ОСОБА_1 за період з 12.10.2018 до 10.10.2025 (а.с.19-41) підтверджується, що відповідач отримавши в АТ "А-БАНК" кредит, користувався кредитними коштами. 
Також судом встановлено, що укладений між сторонами кредитний договір від 12.10.2018 у вигляді заяви-анкети, підписаної сторонами, не містить і строку повернення кредиту (користування ним).
Відповідно до ч.2 ст.530 ЦК України, якщо строк (термін) виконання боржником обов`язку не встановлений або визначений моментом пред`явлення вимоги, кредитор має право вимагати його виконання у будь-який час.
Враховуючи вимоги ч.2 ст.530 ЦК України та беручи до уваги, що фактично отримані та використані позичальником кошти в добровільному порядку АТ "А-БАНК" не повернуті, суд приходить до висновку, що позивач вправі вимагати захисту своїх прав через суд - шляхом зобов`язання виконати боржником обов`язку з повернення фактично отриманої суми кредитних коштів.
Враховуючи викладене, суд вважає, що наявні правові підстави для стягнення в примусовому порядку з боржника забогованості за кредитом в розмірі 9387,37 грн.
Статтею 15 ЦК України визначено, що кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Кожна особа має право на захист свого інтересу, який не суперечить загальним засадам цивільного законодавства.
Згідно ч.1 ст.4 ЦПК України, кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів.
Відповідно до ч.1 ст.13 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог та на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках.
Згідно ч.1, 6 ст.81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків встановлених ЦПК України. Докази не можуть ґрунтуватися на припущеннях.
В свою чергу відповідач будь-яких заперечень та доказів на спростування позиції представника позивача до суду не надав.
Відповідно до ч.4 ст.263 ЦПК України при виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування відповідних норм права, викладені в постановах Верховного Суду.
Таким чином, аналізуючи вищевикладене, дослідивши обставини справи, перевіривши їх доказами, оцінивши належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності, враховуючи, що належним чином повідомлений відповідач не надав суду будь-яких заперечень та доказів на спростування позиції представника позивача, виходячи із принципів розумності, виваженості, справедливості, суд дійшов висновку про часткову обґрунтованість позовних вимог представника позивача в заявлених ним межах та про існування правових підстав для їх часткового задоволення, а саме стягнення з відповідача на користь позивача заборгованість за кредитним договором№ б/н від 12.10.2018 у розмірі 9387,37 грн 
Враховуючи, що позовні вимоги задоволено частково, тому з врахуванням вимог ст.141 ЦПК України, з відповідача підлягає стягненню на користь позивача сума судового збору пропорційно розміру задоволених позовних вимог, а саме, 1497,85грн (9387,37 х 2422,40/15181,74 = 1497,85 грн).
На підставі викладеного, керуючись ст. 207, 526, 551, 610, 625, 626, 628, 633, 634, 638, 1049 -1050, 1054, 1055 ЦК України, ст. 4, 12, 13, 19, 76-81, 141, 223, 247, 263- 265, 280-282 ЦПК України, суд, - 
У Х В А Л И В:
Позов АКЦІОНЕРНОГО ТОВАРИСТВА "АКЦЕНТ-БАНК" до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості задовольнити частково. 
Стягнути з ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП НОМЕР_3 , зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , на користь АКЦІОНЕРНОГО ТОВАРИСТВА "АКЦЕНТ-БАНК", місцезнаходження якого: вул.Батумська, 11, м.Дніпро, 49074, ідентифікаційний код в ЄДРПОУ 14360080, МФО 307770, рах. № НОМЕР_4 , заборгованість за кредитним договором №б/н від 12.10.2018 станом на 10.10.2025 у розмірі 9387,37 грн (дев`ять тисяч триста вісімдесят сім гривень тридцять сім копійок).
В задоволенні позовних вимог щодо стягнення відсотків відмовити.
Стягнути з ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП НОМЕР_3 , зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 на користь АКЦІОНЕРНОГО ТОВАРИСТВА "АКЦЕНТ-БАНК", місцезнаходження якого: вул.Батумська, 11, м.Дніпро, 49074, ідентифікаційний код в ЄДРПОУ 14360080, МФО 307770, рах. № НОМЕР_4 , судові витрати з оплати судового збору в сумі 1497,85 грн ( одна тисяча чотириста дев`яносто сім гривень вісімдесят п`ять копійок). 
Заочне рішення може бути переглянуто Тульчинським районним судом Вінницької області за письмовою заявою відповідача, поданою протягом тридцяти днів з дня його проголошення.
Учасник справи, якому повне заочне рішення суду не було вручене у день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на подання заяви про його перегляд - якщо така заява подана протягом двадцяти днів з дня вручення йому повного заочного рішення суду.
Строк на подання заяви про перегляд заочного рішення може бути також поновлений в разі пропуску з інших поважних причин.
У разі залишення заяви про перегляд заочного рішення без задоволення заочне рішення може бути оскаржене в загальному порядку, встановленому ЦПК України. У цьому разі строк на апеляційне оскарження рішення починає відраховуватися з дати постановлення ухвали про залишення заяви про перегляд заочного рішення без задоволення.
Позивач має право оскаржити заочне рішення в загальному порядку, встановленому ЦПК України.
Апеляційна скарга на рішення суду подається безпосередньо до Вінницького апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення.
Заочне рішення набирає законної сили, якщо протягом строків, встановлених ЦПК України, не подані заява про перегляд заочного рішення або апеляційна скарга, або якщо рішення залишено в силі за результатами апеляційного розгляду справи. 

Суддя: