Справа № 939/1003/26

ПОСТАНОВА
Іменем України
21 квітня 2026 року	селище Бородянка	

Суддя Бородянського районного суду Київської області Герасименко М.М., розглянувши справу про адміністративне правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 130 КУпАП, яка надійшла з відділення поліції № 2 Бучанського районного управління поліції Головного управління Національної поліції в Київській області (протокол про адміністративне правопорушення серії ЕПР1 № 621693), відносно ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с. Мар`янівки Баранівського району Житомирської області, громадянина України, який зареєстрований у АДРЕСА_1 , проживає у АДРЕСА_2 , РНОКПП НОМЕР_1 ,
ВСТАНОВИВ:
22 березня 2026 року, о 22 годині 12 хвилин, у селищі Бородянці Бучанського району Київської області по вул. Центральній, 308, водій ОСОБА_1 керував транспортним засобом «Gelly Emgrand», державний номерний знак НОМЕР_2 , з явними ознаками алкогольного сп`яніння, а саме запах алкоголю з порожнини рота, виражене тремтіння пальців рук, почервоніння шкірного покриву обличчя, від проходження огляду на стан алкогольного сп`яніння на місці зупинки транспортного засобу або в закладі охорони здоров`я водій ОСОБА_1 відмовився, чим порушив п. 2.5 Правил дорожнього руху. 
При розгляді справи ОСОБА_1 винуватим себе не визнав. Суду, зокрема, пояснив, що керував транспортним засобом і був зупинений працівниками поліції, які спочатку причину зупинки йому не повідомили, проте в подальшому вказали причиною зупинки те, що в нього не горіла лампочка підсвітки номерного знаку. Однак, на момент зупинки працівники поліції не могли цього бачити, а тому, оскільки йому не повідомили дійсну причину зупинки, він на вимогу поліцейських не пройшов огляд на стан сп`яніння. Також, вказав, що він у стані сп`яніння не перебував. 
Захисник – адвокат Горбаченко М.О. в судовому засіданні вказала, що зупинка транспортного засобу була здійснена з порушенням вимог закону, оскільки причиною зупинки була нібито несправність лампочки підсвітки номерного знаку, однак працівники поліції не надали можливості ОСОБА_1 пересвідчитися у наявності цієї несправності та не роз`яснили належним чином його права. Оскільки фактичної причини для зупинки, тобто порушення ПДР, не було, то всі наступні дії поліцейських, у тому числі й вимога про проходження огляду, є наслідком незаконної зупинки, що згідно з доктриною «плодів отруйного дерева» робить отримані докази недопустимими. Крім того, наявний у матеріалах справи відеозапис не є цілим файлом, а містить змонтоване відео з декількох фрагментів і камер, які не відображають фактичних подій, які відбувалися 22 березня 2026 року, що в свою чергу також є порушенням чинного законодавства України. Також, захисник вказала на те, що протокол про адміністративне правопорушення не містить інформації про спеціальний технічний засіб, яким проводився або мав проводитися огляд на стан сп`яніння, а саме його назву приладу та серійний номер, а в матеріалах справи відсутні копії сертифікату відповідності та свідоцтва про повірку робочого засобу вимірювальної техніки, що унеможливлює встановлення законності процедури огляду. Вважала, що ознаки сп`яніння, зазначені в направленні на медичний огляд та акті огляду, є виключно суб`єктивною думкою інспектора ОСОБА_2 та мають бути оцінені судом критично, оскільки як убачається із відеозапису події у ОСОБА_1 відсутні порушення координації рухів і мови та зміна забарвлення шкірного покриву обличчя, його поведінка спокійна. Крім того захисник вказала, що зупинка в нічний час і її незаконність, а також психологічний тиск з боку працівників поліції викликало природний стрес, а тому тремтіння рук у такій ситуації є фізіологічною реакцією організму на стресову подію і несправедливі звинувачення, а не ознакою сп`яніння, а поліцейський не є медичним працівником, щоб однозначно трактувати таку ознаку як симптом інтоксикації. Як стверджує ОСОБА_1 він алкоголь не вживав, а в акті вказано, що огляд не проводився, що свідчить про те, що поліцейські не використовували «Drager» на місці для того, щоб отримати якийсь цифровий показник, а тому запис про запах алкоголю з порожнини рота за відсутності результатів тесту лише спосіб виправдати направлення до лікарні. Також, захисник вказала про те, що ОСОБА_1 не відмовлявся від проходження огляду на стан сп`яніння з використанням приладу «Drager», однак оскільки йому не пояснили причину зупинки, в зв`язку з чим він був обурений, його подальша відмова була неусвідомленою і такою, що пов`язана із незаконною зупинкою і неправомірними діями працівників поліції. Крім того, ОСОБА_1 з моменту зупинки до складення відносно нього матеріалів перебував у стані сильного психологічного стресу та під психологічним тиском двох озброєних офіцерів, що лише посилювало зовнішні ознаки хвилювання, зокрема й тремтіння рук, які поліцейські навмисно трактували на свою користь. Як убачається з матеріалів справи пояснення ОСОБА_1 відсутні, що є наслідком цілеспрямованих дій працівників поліції, направлених на приховування його позиції та обмеження права на захист, передбаченого ст. 268 КУпАП. Враховуючи викладене, оскільки наявні матеріали справи не містять беззаперечних, належних, допустимих і достатніх доказів на підтвердження вчинення ОСОБА_1 адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, за обставин, викладених у протоколі, просила закрити провадження у справі в зв`язку з відсутністю у його діях складу адміністративного правопорушення.
Під час розгляду справи були досліджені такі докази.
З відтвореного відеозапису події з портативного відеореєстратора поліцейського та відеореєстратора патрульного автомобіля вбачається, що ОСОБА_1 керував транспортним засобом і був зупинений працівниками поліції за порушення правил дорожнього руху. В зв`язку з виявленими ознаками алкогольного сп`яніння водію ОСОБА_1 було запропоновано пройти огляд на стан алкогольного сп`яніння на місці зупинки транспортного засобу з використанням приладу «Drager» або в закладі охорони здоров`я, однак ОСОБА_1 від проходження такого огляду відмовився і вказав, що вживає медичні препарати, а тому не впевнений у результатах огляду, проведеного з використанням приладу. Поліцейський роз`яснив ОСОБА_1 , що в разі його незгоди з результатом огляду на стан сп`яніння, проведеного на місці зупинки транспортного засобу, вони можуть проїхати в заклад охорони здоров`я. Крім того, поліцейський повідомив ОСОБА_1 про те, що в разі його відмови від проходження огляду на стан сп`яніння відносно нього буде складено адміністративний протокол. На неодноразові вимоги працівників поліції пройти огляд на стан алкогольного сп`яніння на місці зупинки транспортного засобу з використанням приладу «Drager» або в закладі охорони здоров`я водій ОСОБА_1 відмовився.
З акту огляду вбачається, що водій ОСОБА_1 , у якого виявлені ознаки сп`яніння, а саме запах алкоголю з порожнини рота, виражене тремтіння пальців рук, почервоніння шкірного покриву обличчя, від проходження огляду на стан алкогольного сп`яніння з використанням спеціальних технічних засобів відмовився.
22 березня 2026 року, о 22 годині 43 хвилини, працівниками поліції водію ОСОБА_1 , у якого в результаті огляду, проведеного поліцейським, виявлені ознаки сп`яніння, а саме запах алкоголю з порожнини рота, почервоніння шкірного покриву обличчя, виражене тремтіння пальців рук, було видано направлення до закладу охорони здоров`я на огляд з метою виявлення стану сп`яніння; із вказаним направленням водій ОСОБА_1 був ознайомлений, що підтвердив своїм підписом.
Відповідно до акту огляду та тимчасового затримання транспортного засобу від 22 березня 2026 року ОСОБА_1 був відсторонений від керування автомобілем «Gelly Emgrand», державний номерний знак НОМЕР_2 .
Згідно з копією постанови про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі, Серії ЕНА № 6887991 від 22 березня 2026 року ОСОБА_1 був притягнутий до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 1213 КУпАП за те, що він 22 березня 2026 року, о 22 годині 12 хвилин, у селищі Бородянці Бучанського району Київської області по вул. Центральній, 308, керував транспортним засобом «Gelly Emgrand», державний номерний знак НОМЕР_2 , із забрудненим і неосвітленим номерним знаком у темну пору доби та без полісу обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників транспортних засобів, чим порушив п. 2.9 "ґ", 2.9 "в" Правил дорожнього руху України; копію вказаної постанови ОСОБА_1 отримав у той же день, що підтвердив своїм підписом.
За змістом ст. 252 КУпАП суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному та об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю.
Так, оцінюючи подані до суду докази у їх сукупності та взаємозв`язку, суд приходить до висновку про наявність у діях водія ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП.
Зокрема, відповідальність за ч. 1 ст. 130 КУпАП настає не тільки за керування транспортними засобами в стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або за передачу керування транспортним засобом особі, яка перебуває в стані такого сп`яніння, а й за відмову особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.
У рішенні по справі «О' Галлоран та Франціс проти Сполученого Королівства» від 29 червня 2007 року, Європейський суд з прав людини у складі його Великої палати постановив, що будь-яка особа, яка володіє чи керує автомобілем, підпадає під дію спеціальних правил, оскільки володіння та використання автомобілів є таким, що потенційно може завдати серйозної шкоди. Ті, хто реалізували своє право володіти автомобілями та їздити на них, тим самим погодились нести певну відповідальність та виконувати додаткові обов`язки у правовому полі.
Таким чином ОСОБА_1 реалізував своє право володіти та керувати транспортним засобом, тим самим погодився нести певну відповідальність та виконувати додаткові обов`язки у правовому полі згідно встановлених норм закону держави Україна.
Згідно п. 2.5 ПДР України водій повинен на вимогу поліцейського пройти в установленому порядку медичний огляд з метою встановлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.
Відповідно до ст. 266 КУпАП огляд на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, проводиться поліцейським з використанням спеціальних технічних засобів. Під час проведення огляду поліцейський застосовує технічні засоби відеозапису, а в разі неможливості застосування таких засобів огляд проводиться у присутності двох свідків. Матеріали відеозапису обов`язково долучаються до протоколу про адміністративне правопорушення. У разі незгоди водія на проведення огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, поліцейським з використанням спеціальних технічних засобів або в разі незгоди з його результатами огляд проводиться в закладах охорони здоров`я.
Оцінюючи досліджені докази, вважаю доведеною винуватість ОСОБА_1 у вчиненні зазначеного адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, оскільки він керував транспортним засобом з ознаками алкогольного сп`яніння і відмовився від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного сп`яніння.
Доводи, наведені захисником як підстави для закриття провадження у справі, суддя до уваги не приймає і вважає їх безпідставними та необґрунтованими, а також такими, що спростовуються дослідженими в ході розгляду доказами, в тому числі й, відтвореним у судовому засіданні відеозаписом події з портативного відеореєстратора поліцейського, який є послідовним і безперервним у часі, а також відтворює усі події, яка мала місце 22 березня 2026 року за участі ОСОБА_1 .
Так, з даного відеозапису, зокрема, вбачається, що працівники поліції повідомили водію ОСОБА_1 про причину зупинки, а саме порушення ним п. 2.9 "ґ", 2.9 "в" Правил дорожнього руху України, за що відносно нього було винесено постанову про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі, Серії ЕНА № 6887991 від 22 березня 2026 року, та які також були підтверджені й самим ОСОБА_1 (фрагменти відеозапису 22:17:00-22:17:05, 22:19:40-22:22:45).
Доказів про оскарження вказаної постанови судді не надано.
За вказаних обставин суддя вважає правомірною зупинку транспортного засобу працівниками поліції, а факт неправомірної зупинки, навіть якщо б він мав би місце в даному випадку, таким, що не звільняє водія від обов`язку виконання вимог п. 2.5 Правил дорожнього руху, про що було наголошено ОСОБА_1 поліцейським.
Згідно з вимогами пунктів 2, 3 і 6 розділу І Інструкції про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, затвердженої наказом Міністерства внутрішніх справ України та міністерством охорони здоров`я України від 09 листопада 2015 року № 1452/735 (далі – Інструкція), огляду на стан сп`яніння підлягають водії транспортних засобів, щодо яких у поліцейського уповноваженого підрозділу Національної поліції України є підстави вважати, що вони перебувають у стані сп`яніння згідно з ознаками такого стану. Ознаками алкогольного сп`яніння є: запах алкоголю з порожнини рота; порушення координації рухів; порушення мови; виражене тремтіння пальців рук; різка зміна забарвлення шкірного покриву обличчя; поведінка, що не відповідає обстановці. Огляд на стан сп`яніння проводиться як поліцейським на місці зупинки транспортного засобу з використанням спеціальних технічних засобів (законодавчо регульованих засобів вимірювальної техніки, які відповідають вимогам законодавства про метрологію та метрологічну діяльність), так і лікарем закладу охорони здоров`я (у сільській місцевості за відсутності лікаря фельдшером фельдшерсько-акушерського пункту, який пройшов спеціальну підготовку).
У зв`язку з виявленими ознаками алкогольного сп`яніння поліцейський запропонував водію ОСОБА_1 пройти відповідний огляд на місці зупинки транспортного засобу з використанням спеціальних технічних засобів та перед проходженням огляду ознайомитися із сертифікатом відповідності засобу вимірювальної техніки (фрагмент відеозапису 22:18:00-22:18:15).
Крім того, працівники поліції неодноразово роз`яснювали ОСОБА_1 про те, що в разі відмови від проходження огляду на стан сп`яніння у встановленому порядку, відносно нього буде складено протокол про адміністративне правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 130 КУпАП (фрагменти відеозапису 22:24:20-22:24:45, 22:33:30-22:33:40).
Також, з відтвореного відеозапису вбачається, що ОСОБА_1 були роз`яснені його права, передбачені ст. 63 Конституції України та ст. 268 КУпАП (фрагмент відеозапису 22:37:35-22:38:39), він не був позбавлений можливості користуватися юридичною допомогою адвоката та надавати пояснення по суті порушення, чим він і скористався, зазначивши в протоколі про адміністративне правопорушення про те, що незгоден і не вживав алкогольні напої. 
Доводи сторони захисту про те, що ОСОБА_1 з моменту зупинки до складення відносно нього матеріалів перебував у стані сильного психологічного стресу та під психологічним тиском двох озброєних офіцерів, що лише посилювало зовнішні ознаки хвилювання, зокрема й тремтіння рук, які поліцейські навмисно трактували на свою користь, теж не знайшли свого підтвердження у ході розгляду справи, оскільки під час спілкування з працівниками поліції ОСОБА_1 поводив себе вільно та невимушено, а також не виявляв будь-яких ознак тиску на нього з боку поліцейських.
Враховуючи викладене, суддя вважає, що провина ОСОБА_1 в інкримінованому йому правопорушенні підтверджена в повному обсязі, а не визнання ним вини та наведені стороною захисту доводи як підстави для закриття провадження у справі, суд розцінює як спосіб уникнення від передбаченої законом відповідальності.
При визначенні виду й міри адміністративного стягнення, згідно ст. 33 КУпАП враховується характер вчиненого правопорушення, особа правопорушника, ступінь його вини, майновий стан, обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність.
Обставини, які пом`якшують адміністративну відповідальність, та обставини, які обтяжують адміністративну відповідальність, судом не встановлені.
Вивчивши матеріали справи, враховуючи характер скоєного правопорушення, особу правопорушника, ступінь його провини та обставини справи, суд дійшов висновку про необхідність накладення на ОСОБА_1 адміністративного стягнення за ч. 1 ст. 130 КУпАП у виді штрафу у розмірі однієї тисячі неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 17 000 грн з позбавленням права керування транспортними засобами на строк 1 рік.
Відповідно до вимог п. 13 ч. 1 ст. 5 Закону України «Про судовий збір» від сплати судового збору під час розгляду справи в усіх судових інстанціях звільняються, зокрема, учасники бойових дій, постраждалі учасники Революції Гідності, Герої України - у справах, пов`язаних з порушенням їхніх прав.
Оскільки ОСОБА_1 має право на пільги, встановлені законодавством України для ветеранів війни – учасників бойових дій, що підтверджується копією посвідчення серії НОМЕР_3 , то на підставі п. 13 ч. 1 ст. 5 Закону України «Про судовий збір» його необхідно звільнити від сплати судового збору.
Керуючись ст. 23, 283 КУпАП, 
ПОСТАНОВИВ:
Визнати ОСОБА_1 винуватим у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, і застосувати до нього адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі однієї тисячі неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 17 000 (сімнадцять тисяч) гривень, з позбавленням права керування транспортними засобами на строк 1 (один) рік.
Відповідно до ч. 1 ст. 307 КУпАП штраф має бути сплачений порушником не пізніше як через п`ятнадцять днів з дня вручення йому копії постанови про накладення штрафу, а в разі оскарження такої постанови – не пізніше як через п`ятнадцять днів з дня повідомлення про залишення скарги без задоволення (Отримувач коштів – ГУК у Київській області/м Київ/21081300, код отримувача (код за ЄДРПОУ) – 37955989, банк отримувача – Казначейство України (ЕАП), код банку отримувача (МФО) – 899998, рахунок отримувача – UA488999980313030149000010001, код класифікації доходів бюджету – 21081300).
На підставі ст. 308 КУпАП у разі несплати штрафу у встановлений строк стягнути суму штрафу в порядку примусового виконання постанови у подвійному розмірі.
Строк пред`явлення постанови до виконання – три місяці з дня набрання постановою законної сили.
Постанова може бути оскаржена до Київського апеляційного суду через Бородянський районний суд Київської області протягом 10 днів з дня її винесення. 

Суддя	Марина ГЕРАСИМЕНКО