ПОЛТАВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Справа № 526/2823/25  Номер провадження 22-ц/814/805/26	Головуючий у 1-й інстанції Черков В. Г.  Доповідач ап. інст. Триголов В. М.	

П О С Т А Н О В А
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

30 березня 2026 року 	м. Полтава	

Полтавський апеляційний суд в складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ:
головуючий суддя : Триголов В.М.,
судді: Дорош А.І., Лобов О.А.,
розглянувши у порядку письмового провадження цивільну справу за апеляційною скаргою представника ОСОБА_1 , адвоката Рой Інни Володимирівни на рішення Гадяцького районного суду Полтавської області від 30 вересня 2025 року по справі за позовом ОСОБА_1 до Товариства з обмеженою відповідальністю «Агро-Край» про стягнення коштів (орендної плати), - 
В С Т А Н О В И В :
Позивач звернувся до Товариства з обмеженою відповідальністю «Агро-Край» про стягнення коштів (орендної плати) за користування земельною ділянкою 5320485500:00:007:0086 за 2022 рік у загальному розмірі 16535,78 грн, з яких 11575,76 грн. орендна плата, 930,50 грн. 3% річних, 2897,41 грн. інфляційні втрати та 1132,11 грн. - пеня. Одночасно просив стягнути сплачений судовий збір та витрати на правову допомогу.
Вказував, що є власником земельної ділянки площею 3,1208 га, кадастровий номер 5320485500:00:007:0086, яка розташована на території Лютенської сільської ради Миргородського району Полтавської області.
Згідно договору оренди землі №б/н від 09.09.2015, додаткової угоди про внесення змін до договору оренди від 11.07.2017, земельна ділянка була передана в оренду новому орендарю відповідачу ТОВ «Агро-Край».
Пунктом 4.1 додаткової угоди про внесення змін до договору оренди землі від 09.09.2015 встановлено, що нормативна грошова оцінка земельної ділянки складає 119831,76 грн., а орендна плата встановлена в розмірі 10 % від нормативно грошової оцінки земельної ділянки від 01.01.2018.
В порушення вказаних зобов`язань орендар своєчасно не сплатив орендну плату за 2022 рік, у зв`язку із чим утворилась заборгованість, яка на даний час не виплачена.
Рішенням Гадяцького районного суду Полтавської області від 30 вересня 2025 року позовні вимоги задоволено частково.
Стягнуто з ТОВ «Агро-Край» на користь ОСОБА_1 заборгованість по орендній платі за користування земельною ділянкою 5320485500:00:007:0086 за 2022 рік у загальному розмірі 13 779 (тринадцять тисяч сімсот сімдесят дев`ять) грн. 81 коп., яка складається з наступного: орендна плата у розмірі 9 646 (дев`ять тисяч шістсот сорок шість) грн. 46 коп., інфляційні втрати у розмірі 2 414 (дві тисячі чотириста чотирнадцять) грн. 51 коп., 3% річних у розмірі 775 (сімсот сімдесят п`ять) грн. 42 коп., пеня у розмірі 943 (дев`ятсот сорок три) грн. 42 коп.
Стягнуто з ТОВ «Агро-Край» на користь ОСОБА_1 судові витрати, які складаються з витрат по сплаті судового збору в сумі 1 005 (одна тисяча п`ять) грн. 30 коп., та витрат на правову допомогу у розмірі 3 000 (три тисячі) грн., а всього – 4 005 (чотири тисячі п`ять) грн. 30 коп.
В решті позовних вимог – відмовлено.
Непогодившись із вказаним рішенням його в апеляційному порядку оскаржив позивач ОСОБА_1 . Скарга мотивована тим, що рішення не відповідає нормам матеріального та процесуального права, а також фактичним обставинам справи, оскільки суд першої інстанції поклав обов`язок доказування на сторону позивача. Суд допустив порушення принципу доступу до правосуддя – проігноровано судом довідку про розмір заборгованості відповідачем та довідку про доходи, видану податковим органом, що призвело до невірно встановлено розміру боргу 
Факт заборгованості по орендній платі за земельну ділянку підтверджується відомостями з Державного реєстру фізичних осіб- платників податків про джерела/суми нарахованого доходу, нарахованого (перерахованого) податку та військового збору позивача станом на 19.03.2025 року, виданими Головним управляння ДПС в Полтавській області.
Апедянт зазначає, що суд неправомірно зменшив суми що підлягають стягненню з відповідача , оскільки відповідно до довідки про доходи позивача відповідач в грудні 2022 року нарахував 14379,83 грн орендної плати, з яких сплатив ПДФО – 2588,37 грн та 215,70 грн військово збору, орендна плата в сумі 11575,76 грн залишилась невиплачена. 
Окрім того, згідно довідки - розрахунку по орендній платі за землю ТОВ «Агро-Край» станом на 15.09.2025 року заборгованість по орендній платі за 2022 перед ОСОБА_1 за земельну ділянку кадастровий номер 5320485500:00:007:0086 становить 11575,74 грн. У порушення вимог пункту 11 Договору ТОВ «Агро-Край» не сплатило орендодавцю орендну плату за 2022 рік у сумі 11575,76 грн, що підтверджується довідкою-розрахунком по орендній платі за землю та визнається сторонами по справі. Зважаючи на наявність заборгованості зі сплати орендної плати стягненню підлягає і 3% річних, інфляційі витрати та пеня.
Зважаючи на викладене , ОСОБА_1 в інтересах якого діє адвокат Рой І.В. просить скасувати рішення Гадяцького районного суду Полтавської області від 30 вересня 2025 року та постановити нове про задовлення позовних вимог в повному обсязі.
Згідно частини 1 статті 369 ЦПК України апеляційні скарги на рішення суду у справах з ціною позову менше тридцяти розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, крім тих, які не підлягають розгляду в порядку спрощеного позовного провадження, розглядаються судом апеляційної інстанції без повідомлення учасників справи.
Відповідно до частини 1 статті 367 ЦПК України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними в ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.
У справі встанвоелно , що позивач ОСОБА_1 на підставі державного акту на право приватної власності від 24.12.2003 є власником земельної ділянки площею 3,120 га, для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, яка розташована на території Рашівської сільської ради Миргородського району Полтавської області.
09 вересня 2015 року між ОСОБА_1 та ТОВ «Стандарт-Агро» укладено Договір оренди землі, відповідно до якого орендодавець надав належну йому земельну ділянку, а орендар прийняв в строкове платне користування земельну ділянку для ведення товарного сільськогосподарського виробництва загальною площею 3,120 га, кадастровий номер 5320485500:00:007:0086, яка розташована на території Рашівської (зараз Лютенської) сільської ради.
Відповідно до Додаткової угоди № б/н від 11.07.2017 до договору оренди землі, замінено орендаря на нового ТОВ «Агро-Край», змінено нормативну грошову оцінку земельної ділянки 119831,76 грн. та встановлено розмір орендної плати 10% від нормативно грошової оцінки починаючи з 01.01.2018.
Ухвалюючи рішення суд дійшов висновку щодо невиконання взятих ТОВ «Агро-Край» зобов`язань щодо своєчасної сплати орендної плати за 2022 рік, в зв`язку з чим стягнув останню з урахуванням норм ст. 625 ЦК України та пені за прострочення зобов`язання, що передбачено умовами договору. Виходячи з засад розумності та пропорційності наданих адвокатських послуг, суд стягнув частково витрати на правову допомогу в сумі 3000 грн.
Положеннями статей 21, 22 Закону України «Про оренду землі» визначено, що орендна плата за землю - це платіж, який орендар вносить орендодавцеві за користування земельною ділянкою. Розмір, форма і строки внесення орендної плати за землю встановлюються за згодою сторін у договорі оренди.
За нормами статті 24 Закону України «Про оренду землі» орендодавець має право вимагати від орендаря своєчасного внесення орендної плати.
Відповідно до статті 526 ЦК України зобов`язання має виконуватись належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких вимог та умов - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.
Згідно зі статтею 610 ЦК України порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання).
Відповідно до статті 15 Закону України «Про оренду землі» істотними умовами договору оренди землі: є об`єкт оренди (кадастровий номер, місце розташування та розмір земельної ділянки); строк дії договору оренди; орендна плата із зазначенням її розміру, індексації, способу та умов розрахунків, строків, порядку її внесення і перегляду та відповідальності за її несплату.
Статтями 12, 81 ЦПК України визначено, що кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.
Доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи (ч. 1 ст. 76 ЦПК України).
Відповідно до ст. 77 ЦПК України належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Предметом доказування є обставини, що підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення.
Згідно укладеного в 2015 році договору оренди землі, останній укладено на 7 років до 31.12.2022. Умовами договору сторони встановили орендну плату в розмірі 5% НГО земельної ділянки, що складає 4992,99 грн.
Пунктом 14 договору оренди землі сторони визначили, що у разі невнесення орендної плати у строки, визначені цим договором, справляється пеня у розмірі 0,01% від несплаченої суми за кожен день прострочення.
З додаткової угоди №б/н від 11.07.2017 до договору оренди землі вбачається, що відбулася заміна орендаря на нового ТОВ «Агро-Край», сторони внесли зміни в договір оренди землі та узгодили розмір орендної плати 10% від нормативно грошової оцінки , змінили суму НГО.
Інші положення договору оренди землі залишились в попередній редакції.
Звертаючись до суду, власник землі ОСОБА_1 вказував, що згідно довідки про доходи позивача, відповідач в грудні 2022 року нарахував позивачу 14 379,83 грн орендної плати , з яких сплатив ПДФО – 2588,37 та 215,7 грн військового збору.Виходячи із вказаних обставин було обраховано заборгованість по орендній платі за 2022 рік та відповідно нараховано пеню та санкції, передбачені ст. 625 ЦК України.
У справі наявна довідка з Державного реєстру фізичних осіб-платників податків стосовно ОСОБА_1 , з якої вбачається, що в грудні 2022 року ТОВ «Агро-Край» було нараховано за оренду землі 14 379,83 грн, з яких виплачено лише 2804,07 грн державі в якості податку - 2588,37 грн та 215,70 грн військового збору.
Заперечуючи вказане твердження позивача, відповідач наполягав на тому, що умовами договору розмір орендної плати визначено 10 % від нормативно грошової оцінки землі, що складає 11983,17 грн.
Вирішуючи спір в цій частині, колегія суддів приходить до висновку, що відповідно до умов договору оренди, а саме згідно додаткової угоди між ОСОБА_1 , ТОВ «Стандарт-Агро» та новим орендарем ТОВ «Агро-Край» від 11.12.2017 сторони визначили, що з 01.01.2018 оренда плата складатиме 10 % від нормативно грошової оцінки земельної ділянки та становитиме 11983,17 грн.
Будь-яких інших угод чи договорів оренди, які-б визначали розмір орендної плати в іншому розмірі від нормативно грошові оцінки належної позивачу земельної ділянки, матеріали справи не містять.
При цьому, приєднані до позовної заяви відомості з Державного реєстру фізичних осіб платників податків, в якій зазначено суму нарахованих податків та зборів, сплачених відповідачем та, на думку позивача, свідчать про встановлення розміру орендної плати у розмірі 14 379,83 ( після відрахування податків 11 575 , 76 грн), не можна ототожнювати з умовами договору оренди, які безпосередньо встановлюють як істотну умову договору розмір орендної плати на рівні 10% НГО земельної ділянки (11983,17 грн ).
За вказаних обставин, колегія суддів вважає за необхідне приймати до уваги саме визначений сторонами в додатковій угоді розмір орендної плати 10 % від НГО земельної ділянки, що становить 11983,17 грн.
Враховуючи, шо предметом спору є невиконання орендарем своїх договірних зобов`язань, тобто спір виник внаслідок порушення відповідачем передбачених саме умовами договору обов`язків по своєчасній виплаті орендної плати, відтак на увагу заслуговує визначений в угоді розмір орендної плати - 10 % НГО земельної ділянки, оскільки суми орендної плати - 14 379,83 грн учасники правовідносин в укладених угодах не погоджували.
Таким чином колегія суддів приходить до висновку про доведеність матеріалами справи визначеного сторонами розміру орендної плати в 10% від нормативно грошової оцінки земельної ділянки.
Зважаючи на не заперечення орендарем факту не сплати орендної плати за 2022 рік, остання підлягає стягненню на користь позивача виходячи з доведеного розміру орендної плати 10%. НГО.
Враховуючи викладене, колегія суддів приходить до висновку, що з ТОВ «Агро-Край» на користь ОСОБА_1 підлягає стягненню заборгованість по орендній платі в розмірі 10 % НГО, а саме в сумі 9 646, 46 грн. без врахування податку 18% та військового збору 1,5%, що складає 2804, 07 грн., які були сплачені товариством на користь держави.
Відповідно до ст. 625 ЦК України, боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов`язання. Боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три відсотки річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.
Пунктом 14 договору оренди землі сторони визначили, що у разі невнесення орендної плати у строки, визначені цим договором, справляється пеня у розмірі 0,01% від несплаченої суми за кожен день прострочення.
Зважаючи на встановлені законодавством та умовами договору оренди землі штрафні санкції в разі порушення сплати орендної плати, колегія суддів приходить до висновку про наявність підстав для стягнення 3% річних та інфляційних втрат в порядку ст. 625 ЦК України та пені, виходячи з встановленого сторонами в договорі оренди землі розміру 0,01% від несплаченої суми за кожен день.
Враховуючи розмір своєчасно не виплаченої власнику землі орендної плати в сумі 9 646, 46 грн, а також період прострочення виконання відповідачем грошового зобов`язання, висновки суду першої інстанції про те що з товариства на користь ОСОБА_1 підлягають стягненню інфляційні втрати в сумі 2 414, 51 грн , 3% річних 775,42 грн , а також визначена умовами договору пеня за вказаний період в розмірі 943,42 грн , а загалом 13 779,81 грн, є обґрунтованими та законними.
Інші наведені в апеляційній скарзі доводи фактично зводяться до переоцінки доказів та незгоди апелянта з висновками суду першої інстанції та з їх оцінкою, а тому не дають підстав для висновку про неправильне застосування місцевим судом норм матеріального права та порушення норм процесуального права, що призвело або могло призвести до неправильного вирішення справи.
Виходячи з наявних у матеріалах справи та досліджених судом першої інстанції доказів, колегія суддів вважає, що висновки суду першої інстанції щодо часткового задоволення позовних вимог є законними і обгрунтованими, відповідають обставинам справи та положенням матеріального закону. 
Наведене свідчить, що суд першої інстанції ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права, тому відповідно до ст. 375 ЦІК України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення без змін.

Керуючись ст.ст. 367, 374 ч.1 п.1, 375, 382 ЦПК України, суд, -
П О С Т А Н О В И В :
Апеляційну скаргу представника ОСОБА_1 , адвоката Рой Інни Володимирівни – залишити без задоволення.
Рішення Гадяцького районного суду Полтавської області від 30 вересня 2025 року – залишити без змін.
Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дня її прийняття, касаційна скарга на неї подається безпосередньо до суду касаційної інстанції протягом тридцяти днів з дня складання повного тексту судового рішення.

Головуючий суддя: В.М. Триголов

Судді: А.І. Дорош

О.А. Лобов