ДНІПРОПЕТРОВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД  РІШЕННЯ   ІМЕНЕМ УКРАЇНИ 	

27 березня 2026 року 	Справа № 160/36857/25  	
Дніпропетровський окружний адміністративний суд у складі:
головуючого судді: Ількова В.В.,
розглянувши у порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи у місті Дніпрі адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до Управління соціальної та ветеранської політики Криворізької районної військової адміністрації Дніпропетровської області про визнання дій протиправними, зобов`язання вчинити певні дії, –

УСТАНОВИВ:
І. ПРОЦЕДУРА

До Дніпропетровського окружного адміністративного суду через підсистему Електронний суд звернувся ОСОБА_1 до Управління соціальної та ветеранської політики Криворізької районної військової адміністрації Дніпропетровської області, з позовом, у якому просить суд: 
визнати неправомірними дії відповідача - Управління соціальної та ветеранської політики Криворізької районної військової адміністрації щодо відмови встановити статус особи з інвалідністю внаслідок війни 2 групи та видачі посвідчення особи з інвалідністю внаслідок війни 2 групи;
зобов`язати Управління Соціальної та ветеранської політики Криворізької районної військової адміністрації встановити статус особи з інвалідністю внаслідок війни 2 групи та видати посвідчення особи з інвалідністю внаслідок війни 2 групи.
Ухвалою суду від 29.12.2025 року відкрито провадження в адміністративній справі та призначено її розгляд за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи в порядку положень ст. 262 КАС України.
Також ухвалою суду від 29.12.2025 року витребувано у відповідача додаткові докази по справі, зокрема:
звернення позивача про встановлення статусу особи з інвалідністю внаслідок війни 2 групи та видачі посвідчення особи з інвалідністю внаслідок війни 2 групи;
відомості/інформацію щодо підстав відмови встановити статус особи з інвалідністю внаслідок війни 2 групи та видачі посвідчення особи з інвалідністю внаслідок війни 2 групи;
рішення/листи/відмови відповідача на таке звернення позивача; 
усі наявні докази щодо суті спору.
09.01.2026 року відповідачем до суду подано відзив на позовну заяву.
12.01.2026 року позивачем до суду подано відповідь на відзив. 
Ухвалою суду від 27.02.2026 року продовжено строк розгляду адміністративної справи №160/36857/25 до 27.03.2026 року. 
У відповідності до приписів статті 2 КАС України завданням адміністративного судочинства є справедливе, неупереджене та своєчасне вирішення судом спорів у сфері публічно-правових відносин з метою ефективного захисту прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб від порушень з боку суб`єктів владних повноважень.
Згідно ч.5 ст.262 Кодексу адміністративного судочинства України, суд розглядає справу в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін за наявними у справі матеріалами. 
У відповідності до вимог ст.258 Кодексу адміністративного судочинства України суд розглядає справи за правилами спрощеного позовного провадження протягом розумного строку, але не більше шістдесяти днів із дня відкриття провадження у справі.
Отже, рішення у цій справі приймається судом 27.03.2026 року, тобто у межах строку встановленого ст.258 Кодексу адміністративного судочинства України.

ІІ. ДОВОДИ ПОЗИВАЧА

В обґрунтування позовних вимог позивач посилається на те, що він брав участь у заходах, необхідних для забезпечення оборони України, захисту безпеки населення та інтересів держави у зв`язку з військовою агресією Російської Федерації проти України та отримав травму перелом великого горбика правого плечової кістки, під час проходження військової служби в Збройних Силах України, з урахуванням якого йому було встановлено ІІ групу інвалідності внаслідок війни. 
На підставі цього, 10.07.2024 року позивач звернувся до відповідача із заявою про надання статусу особи з інвалідністю внаслідок війни, з долученням відповідних документів.
Однак, за результатом розгляду заяви позивача від 10.07.2024 року відповідач листом від 25.07.2024 року № 313/1-13 повідомив ОСОБА_2 про відсутність підстав для встановлення статусу особи з інвалідністю внаслідок війни, згідно із пунктом 1 ч. 2 ст. 7 Закону України «Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту». 
Вказує про те, що в листі відповідач зазначає про те, що йому було відмовлено у наданні такого статусу з зазначенням того, що захворювання, внаслідок якого позивачеві встановлена ІІ група інвалідності не пов`язано з участю у захисті Батьківщини.
Позивач зазначає про те, що згідно ДОВІДКИ до акта огляду медико соціальною експертною комісією Серія 12 ААГ № 575672 «Причина інвалідності» ОСОБА_2 – «Травма, ТАК, пов`язана з проходженням військової служби», група інвалідності – друга, що дає підстави вважати, що захворювання, внаслідок якого позивачу встановлено ІІ групу інвалідності, не пов`язано з участю у захисті Батьківщині, а тому в Управлінні були відсутні правові підстави для надання позивачу статусу особи з інвалідністю внаслідок війни. 
Позивач вказує про те, що такі обставини свідчать про те, що ушкодження, яке отримав позивач є підставою для надання статусу особи з інвалідністю внаслідок війни. 
Вважаючи рішення відповідача щодо відмови у встановленні йому статусу особи з інвалідністю внаслідок війни та не видачі відповідного посвідчення, необґрунтованими та такими, що порушують його права та інтереси, позивач вирішив звернутися до адміністративного суду із цим позовом за захистом своїх порушених прав.

ІІІ. ДОВОДИ ВІДПОВІДАЧА 

Від відповідача надійшов відзив на позовну заяву, відповідно до якого вказано, що прийняття рішення про надання статусу особи з інвалідністю внаслідок війни, відноситься до виключної компетенції Управління соціальної та ветеранської політики Криворізької військової адміністрації, а тому суд не має права перебирати на себе функції інших органів державної влади, оскільки це суперечить принципу розподілу влади. Суд не може заміщувати собою державні органи у питаннях їхньої компетенції.
Також, вказують про те, що отримана позивачем травма пов`язана з проходженням військової служби і така травма не пов`язана ні з захистом Батьківщини, ні під час участі у бойових діях, як це вимагає стаття 4 Закону № 3551-XII. 

ІV. ОБСТАВИНИ СПРАВИ ТА ЗМІСТ СПІРНИХ ПРАВОВІДНОСИН

Суд, дослідив матеріали справи, з`ясував усі фактичні обставини, на яких ґрунтується позов та відзив, оцінив докази, які мають значення для розгляду і вирішення позову по суті, проаналізував застосування норм матеріального та процесуального права, встановив таке.
Судом встановлено та матеріалами справи підтверджено, що ОСОБА_2 проходив військову службу командиром відділення 2-ї стрілецької роти 2-го взводу В/Ч НОМЕР_1 , за мобілізацією в період з 30 березня 2022 по 10 травня 2024 р. військовий квиток НОМЕР_2 , довідка ІНФОРМАЦІЯ_1 від 14.05.2024 року.
Встановлено, що 03.10.2022 року під час виконання обов`язків військової служби згідно бойового розпорядження від 25.09.2022р., позивач отримав травму перелом великого горбика правого плечової кістки, що було зафіксовано довідкою позаштатної постійно діючої військово лікарської комісії КП “Криворізька міська лікарня 2 та рапортом на командира В/Ч НОМЕР_1 про службове розслідування зареєстрованого 13.11.2022 за номером 776, що пов`язує надання довідки про обставини травми, а також рапорти солдата ОСОБА_3 та солдата ОСОБА_4 про обставини травми.
Позивач у позові вказує про те, що через службову необхідність за медичною допомогою не звертався (командир взводного опорного пункту В/Ч НОМЕР_1 ) продовжував виконувати службові обов`язки. 
По закінченні виконання бойового розпорядження був доставлений у госпіталь на базі КП “Криворізька міська лікарня 2 на військово лікарську комісію, де встановлений діагноз перелом великого горбика правої плечової кістки, Довідка позаштатної постійно діючої військово лікарської комісії КП “Криворізька міська лікарня 2 від13 жовтня 2022 року, після проходження якої направлений до В/Ч НОМЕР_1 де проходив подальшу службу приймавши участь у бойових діях по захисту Батьківщини на Херсонському, Нікопольському, Авдієвському напрямках, довідка Міністерства оборони України військова частина НОМЕР_1 АДРЕСА_1 . код ЄДРПОУ НОМЕР_3 та грошові виплати довідка ОК-7. 
Також, позивач у позові вказує про те, що після травми зберігалися біль та обмеження рухів у правому плечовому суглобі, самостійно приймав знеболюючі та протизапальні препарати. З липня 2023 року на фоні навантажень під час служби біль у правому плечі, слабкість та схуднення м`язів посилило неможливість виконання функцій правої руки. При контрольному МРТ обстеженні 17.10.2023р. встановлено діагноз : пошкодження передньої суглобової губи за типом Банкарта, пошкодження Хілл-Сакса, розрив сухожилля надвістьового м`язу з гіпертрофією черевця,нижній підвивих плеча, підакроміальний та піддельтовій бурсит. У зв`язку з неефективністю консервативного лікування та погіршенням стану, лікувався стаціонарно у КНП “Центральна міська клінічна лікарня” Сумської міської ради, де 07.12.2023р.виконано операцію: пластика розриву Банкарта ротараторної манжети правого плеча з анкерною фіксацією. Тричі надавалась відпустка за станом здоров`я по 30 календарних днів. На фоні реабілітаційного лікування стан здоров`я не покращився, зберігається постійний больовий синдром у правому плечовому суглобі, плечі, оніміння кінцівки, неможливість згинання в ліктьовому суглобі та відведення у правому плечовому суглобі,схудність та дряблість м`язів правого плеча.ЕНМГ правої кінцівки діагностувало грубе аксональне ураження м`язово-шкіряного нерву правого плеча, що вказує на травму тяжкого ступеню зі значним порушенням функції правої верхньої кінцівки,відсутня ціліснісь та консолідація низки відростків лопатки, що унеможливлює рух правої верхньої кінцівки(права рука не працює). 
Позивач перебував на обстеженні і лікуванні КНП “ЦМКЛ Сумської МР з 04.12.2023 по13.12.2023,КНП “Кіровоградська обласна лікарня КОР” з 25.01.2024. по 09.02.2024.,В/Ч НОМЕР_4 з 12.03.2024 по 13.04.2024. У зв`язку з тривалим терміном лікування та його незадовільними результатами направлений на ВЛК. 
Згідно висновку ВЛК (свідоцтво про хворобу № 929) травма пов`язана з проходженням військової служби тяжкого ступеню( згідно наказу МОЗ України №370 від 04.07.2007), на підставі статей 78а,76а,61а,графи 2 Розкладу хвороб непридатний до військової служби з виключенням з військового обліку. 
11.06.2024р. міжрайонна Металургійна МСЕК 3 міська лікарня м.Кривий Ріг вул. Пушкіна 13 Міністерство охорони здоров`я України провела огляд та встановила 2 групу інвалідності безстроково( довідка №575672) Пенсійний фонд України визнав 2 групу інвалідності внаслідок війни (пенсійне посвідчення НОМЕР_5 ). 
Згідно матеріалів справи, ДОВІДКА до акта огляду медико-соціальною експертною комісією Серія 12ААГ № 575672 від 11.06.2024 року містить формулювання: «травма, так, пов`язана з проходженням військової служби».
За зверненням до Управління соціальної та ветеранської політики Криворізької районної військової адміністрації №3(селище Широке) про надання статусу особи з інвалідністю внаслідок війни , отримав відмову.
Вважаючи рішення відповідача щодо відмови у встановленні йому статусу особи з інвалідністю внаслідок війни та не видачі відповідного посвідчення, необґрунтованими та такими, що порушують його права та інтереси, позивач вирішив звернутися до адміністративного суду із цим позовом за захистом своїх порушених прав.
Надаючи правову оцінку встановленим обставинам справи, доводам позивача, викладеним в позовній заяві, та доводам відповідача, викладених в відзиві на позов, суд врахував такі норми чинного законодавства, які діяли на момент виникнення спірних правовідносин, та релевантні їм джерела права.

V. ПРАВОВЕ РЕГУЛЮВАННЯ СПІРНИХ ПРАВОВІДНОСИН

Відповідно до частини першої статті 46 Конституції України громадяни мають право на соціальний захист, що включає право на забезпечення їх у разі повної, часткової або тимчасової втрати працездатності, втрати годувальника, безробіття з незалежних від них обставин, а також у старості та в інших випадках, передбачених законом. 
Правовий статус ветеранів війни, визначає Закон України «Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту» від 22.10.1993 № 3551-XII (далі Закон № 3551 XII), який забезпечує створення належних умов для їх життєзабезпечення, сприяє формуванню в суспільстві шанобливого ставлення до них.
Згідно зі статтею 4 Закону № 3551-XII ветеранами війни є особи, які брали участь у захисті Батьківщини чи в бойових діях на території інших держав. До ветеранів війни належать: учасники бойових дій, особи з інвалідністю внаслідок війни, учасники війни.
Статтею 5 Закону № 3551-XII визначено, що учасниками бойових дій є особи, які брали участь у виконанні бойових завдань по захисту Батьківщини у складі військових підрозділів, з`єднань, об`єднань всіх видів і родів військ Збройних Сил діючої армії (флоту), у партизанських загонах і підпіллі та інших формуваннях як у воєнний, так і у мирний час. 
Особи, які належать до учасників бойових дій, визначені статтею 6 Закону № 3551-XII.
Згідно з ч. 3 ст. 7 Закону № 3551-XII, порядок надання статусу особи з інвалідністю внаслідок війни особам, зазначеним у пунктах 11-14 частини другої цієї статті, визначається Кабінетом Міністрів України. 
На виконання вимог частини 3 статті 7 Закону № 3551-XII, постановою Кабінету Міністрів України № 685 від 08.09.2015, затверджено Порядок надання статусу інваліда війни особам, які отримали інвалідність внаслідок поранення, контузії або каліцтва, одержаних під час безпосередньої участі в антитерористичній операції, забезпеченні її проведення (далі - Порядок № 685).
Отже, Постановою КМУ від 8 вересня 2015 р. №685 затверджений Порядок надання статусу особи з інвалідністю внаслідок війни особам, які отримали інвалідність внаслідок травми (поранення, контузії, каліцтва) або захворювання, одержаних під час безпосередньої участі в антитерористичній операції, здійсненні заходів із забезпечення національної безпеки і оборони, відсічі і стримування збройної агресії рф в Донецькій та Луганській областях, забезпеченні їх проведення, під час безпосередньої участі у заходах, необхідних для забезпечення оборони України, захисту безпеки населення та інтересів держави у зв`язку з військовою агресією Російської Федерації проти України.
Відповідно до частини 2 Порядку:
3) користувач електронного кабінету - заявник, працівник структурного підрозділу, на який покладено функції з питань ветеранської політики, районної, районної у мм. Києві та Севастополі держадміністрації, виконавчого органу міської, районної у місті (у разі її утворення) ради (далі - місцевий структурний підрозділ з питань ветеранської політики) або адміністратор центру надання адміністративних послуг (далі - центр), якому надано доступ до електронного кабінету відповідно до визначених для нього прав користувача і який пройшов процедуру електронної ідентифікації та автентифікації;
4) надання статусу особи з інвалідністю внаслідок війни - публічна (електронна публічна) послуга, що надається місцевим структурним підрозділом з питань ветеранської політики за заявою, поданою в паперовій або електронній формі, за результатами розгляду якої приймається рішення про надання (відмову у наданні) статусу особи з інвалідністю внаслідок війни.
4. Підставою для надання заявникам статусу особи з інвалідністю внаслідок війни є:
1) для заявників з числа осіб, зазначених у пункті 11 частини другої статті 7 Закону (крім осіб, які входили до складу добровольчого формування територіальної громади, та працівників підприємств, установ, організацій) та пункті 12 частини другої статті 7 Закону:
витяг з рішення експертної команди з оцінювання повсякденного функціонування особи або довідка медико-соціальної експертної комісії про групу та причину інвалідності чи виписка з акта огляду медико-соціальною експертною комісією, у якій міститься інформація про групу та причину інвалідності, за формою, затвердженою МОЗ;
документи про безпосередню участь особи, яка захищала незалежність, суверенітет і територіальну цілісність України та брала безпосередню участь в антитерористичній операції, забезпеченні її проведення, перебуваючи безпосередньо в районах антитерористичної операції у період її проведення, здійсненні заходів із забезпечення національної безпеки і оборони, відсічі і стримування збройної агресії Російської Федерації в Донецькій та Луганській областях, перебуваючи безпосередньо в районах та у період здійснення зазначених заходів, довідка за формою згідно з додатком 6 до Порядку надання та позбавлення статусу учасника бойових дій осіб, які захищали незалежність, суверенітет та територіальну цілісність України і брали безпосередню участь в антитерористичній операції, забезпеченні її проведення чи у здійсненні заходів із забезпечення національної безпеки і оборони, відсічі і стримування збройної агресії Російської Федерації в Донецькій та Луганській областях, забезпеченні їх здійснення, у заходах, необхідних для забезпечення оборони України, захисту безпеки населення та інтересів держави у зв`язку з військовою агресією Російської Федерації проти України, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 20 серпня 2014 р. № 413 .
5. Для надання статусу особи з інвалідністю внаслідок війни заявник подає місцевому структурному підрозділу з питань ветеранської політики за задекларованим/зареєстрованим місцем проживання (перебування) або за адресою фактичного місця проживання (для внутрішньо переміщених осіб) заявника заяву:
у паперовій формі за задекларованим/зареєстрованим місцем проживання (перебування) або за адресою фактичного місця проживання (для внутрішньо переміщених осіб) заявника безпосередньо місцевому структурному підрозділу з питань ветеранської політики, у тому числі шляхом надсилання засобами поштового зв`язку або через центр.
11. Заява у паперовій формі подається заявником за формою згідно з додатком.
Під час подання заяви для перевірки паспортних даних, зазначених у заяві, та реєстраційного номера облікової картки платника податків пред`являється паспорт громадянина України/тимчасове посвідчення громадянина України (для громадян України), паспортний документ іноземця або документ, що посвідчує особу без громадянства, посвідка на постійне проживання, посвідка на тимчасове проживання, посвідчення біженця, посвідчення особи, яка потребує додаткового захисту, або інший документ, що підтверджує законність перебування іноземця або особи без громадянства на території України, крім довідки про звернення за захистом в Україні та довідки про звернення за визнанням особою без громадянства (для іноземців та осіб без громадянства), та документ, що засвідчує реєстрацію у Державному реєстрі фізичних осіб - платників податків (крім осіб, які через свої релігійні переконання відмовляються від прийняття реєстраційного номера облікової картки платника податків та повідомили про це відповідному контролюючому органу і мають відмітку у паспорті), або дані про реєстраційний номер облікової картки платника податків з Державного реєстру фізичних осіб - платників податків, внесені до паспорта громадянина України.
У разі надсилання заяви засобами поштового зв`язку до початку впровадження електронного кабінету для перевірки паспортних даних, зазначених у заяві, та реєстраційного номера облікової картки платника податків додаються копії документів, зазначених в абзаці другому цього пункту.
У разі подання заяви у паперовій формі працівник місцевого структурного підрозділу з питань ветеранської політики або адміністратор центру на вимогу заявника складає заяву в електронній формі, друкує її та надає заявнику для перевірки і підписання.
До заяви за наявності додаються копії (скановані копії):
документа, який надає повноваження законному представнику або уповноваженій особі представляти заявника, оформленого відповідно до вимог законодавства (у разі звернення законного представника або уповноваженої особи);
довідки про взяття на облік внутрішньо переміщеної особи (для внутрішньо переміщених осіб);
повного витягу з інформаційно-аналітичної системи Облік відомостей про притягнення особи до кримінальної відповідальності та наявності судимості, сформованого засобами Порталу Дія не пізніше ніж за п`ять календарних днів до моменту заповнення заяви;
документів, визначених пунктом 4 цього Порядку.
12. Заява у паперовій формі з необхідними документами приймається адміністратором центру виключно з формуванням електронної справи та не пізніше ніж протягом наступного робочого дня після її формування через електронний кабінет передається до місцевого структурного підрозділу з питань ветеранської політики за задекларованим/зареєстрованим місцем проживання (перебування) або за адресою фактичного місця проживання (для внутрішньо переміщених осіб) заявника.
13. Рішення про надання (відмову у наданні) статусу особи з інвалідністю внаслідок війни приймається місцевим структурним підрозділом з питань ветеранської політики за задекларованим/ зареєстрованим місцем проживання (перебування) або за адресою фактичного місця проживання (для внутрішньо переміщених осіб) заявника в місячний строк з дня надходження заяви (заяви в електронній формі).
14. У разі відсутності оригіналів або копій (сканованих копій) документів, передбачених підпунктом 1 пункту 4 цього Порядку, вони витребовуються місцевим структурним підрозділом з питань ветеранської політики за задекларованим/зареєстрованим місцем проживання (перебування) або за адресою фактичного місця проживання (для внутрішньо переміщених осіб) заявника в уповноваженого органу або в особи у рамках міжвідомчої взаємодії між суб`єктами владних повноважень у формі документів або відомостей не пізніше ніж через п`ять календарних днів з дати надходження заяви.
Такий місцевий структурний підрозділ з питань ветеранської політики надсилає для цього відповідні запити щодо витребування:
витягу з рішення експертної команди з оцінювання повсякденного функціонування особи або копії виписки з акта огляду медико-соціальною експертною комісією, у якій міститься інформація про групу та причину інвалідності, за формою, затвердженою МОЗ, що зазначена в абзацах другому, п`ятому або дев`ятому підпункту 1 пункту 4 цього Порядку, - органу за місцем призначення пенсії чи місцем зберігання пенсійної справи;
документів, зазначених в абзацах третьому, шостому, сьомому або десятому підпункту 1 пункту 4 цього Порядку:
- районному територіальному центру комплектування та соціальної підтримки (за місцем перебування на військовому обліку) - щодо військовослужбовців Збройних Сил та осіб, які входили до складу добровольчого формування територіальної громади;
- Головному управлінню Національної гвардії - щодо військовослужбовців Національної гвардії;
- Центральному органу управління Національної поліції та/або територіальному органу Національної поліції - щодо поліцейських;
- Центральному управлінню СБУ - щодо військовослужбовців СБУ;
- розвідувальним органам України - щодо військовослужбовців розвідувальних органів України;
- Адміністрації Держприкордонслужби - щодо військовослужбовців Держприкордонслужби;
- Адміністрації Держспецзв`язку - щодо військовослужбовців Держспецзв`язку;
- ДСНС - щодо осіб рядового і начальницького складу ДСНС;
- Управлінню державної охорони - щодо військовослужбовців Управління державної охорони;
- Адміністрації Держспецтрансслужби - щодо військовослужбовців Держспецтрансслужби;
- Державному бюро розслідувань - щодо осіб рядового і начальницького складу Державного бюро розслідувань;
- Національному антикорупційному бюро - щодо осіб начальницького складу Національного антикорупційного бюро.
Уповноважені органи, зазначені в абзацах третьому - шістнадцятому цього пункту, зобов`язані надати місцевому структурному підрозділу з питань ветеранської політики витребувані документи (відомості) або повідомити обґрунтовану причину їх відсутності не пізніше ніж через 15 календарних днів з дати надходження такого запиту.
15. Місцевий структурний підрозділ з питань ветеранської політики за задекларованим/зареєстрованим місцем проживання (перебування) або за адресою фактичного місця проживання (для внутрішньо переміщених осіб) заявника не пізніше ніж через 10 календарних днів після отримання відповіді на запит приймає рішення про надання (відмову у наданні) статусу особи з інвалідністю внаслідок війни.
Інформація про заявників, яким надано статус особи з інвалідністю внаслідок війни за заявою, поданою в паперовій формі, в одноденний строк з дня прийняття відповідного рішення вноситься таким місцевим структурним підрозділом з питань ветеранської політики до Реєстру, а у разі відсутності технічної можливості місцевий структурний підрозділ з питань ветеранської політики подає таку інформацію (за наявності) щомісяця до 15 і 28 числа Мінветеранів за формою, визначеною в додатку 1 до Порядку видачі посвідчень і нагрудних знаків ветеранів, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 12 травня 1994 р. № 302 (ЗП України, 1994 р., № 9, ст. 218), - із змінами, внесеними постановою Кабінету Міністрів України від 16 травня 2025 р. № 579.
15-1. Місцевий структурний підрозділ з питань ветеранської політики за задекларованим/зареєстрованим місцем проживання (перебування) або за адресою фактичного місця проживання (для внутрішньо переміщених осіб) заявника у випадку отримання у місячний строк відповіді на запит від органів, зазначених в абзацах третьому - шістнадцятому пункту 14 цього Порядку, після прийняття рішення про відмову у наданні заявнику статусу особи з інвалідністю внаслідок війни протягом одного календарного дня інформує про це заявника в електронній формі або іншими засобами зв`язку та пропонує йому повторно подати заяву у письмовій формі про надання статусу, яка долучається до раніше поданої заяви та витребуваних документів.
За результатами розгляду повторно поданої заяви такий місцевий структурний підрозділ з питань ветеранської політики приймає рішення про надання (відмову у наданні) статусу особи з інвалідністю внаслідок війни з урахуванням вимог пункту 16 цього Порядку.
16. Місцевий структурний підрозділ з питань ветеранської політики за задекларованим/зареєстрованим місцем проживання (перебування) або за адресою фактичного місця проживання (для внутрішньо переміщених осіб) заявника відмовляє заявнику у наданні статусу особи з інвалідністю внаслідок війни у разі:
1) відсутності необхідних документів, визначених пунктом 4 цього Порядку, з урахуванням положень, передбачених пунктом 14 цього Порядку;
2) подання неправдивих відомостей;
3) виявлення підробок у поданих документах;
4) наявності обвинувального вироку суду, який набрав законної сили, за вчинення заявником умисного тяжкого або особливо тяжкого злочину під час участі в антитерористичній операції, забезпеченні її проведення, здійсненні заходів із забезпечення національної безпеки і оборони, відсічі і стримування збройної агресії Російської Федерації в Донецькій та Луганській областях, забезпеченні їх здійснення, під час безпосередньої участі у заходах, необхідних для забезпечення оборони України, захисту безпеки населення та інтересів держави у зв`язку з військовою агресією Російської Федерації проти України, або умисного тяжкого або особливо тяжкого злочину проти основ національної безпеки України, або умисного тяжкого або особливо тяжкого злочину проти встановленого порядку несення військової служби, або умисного тяжкого або особливо тяжкого злочину проти миру, безпеки людства та міжнародного порядку;
5) коли причина інвалідності внаслідок травми (поранення, контузії, каліцтва) або захворювання заявника не пов`язана із безпосередньою участю в антитерористичній операції, забезпеченні її проведення, здійсненні заходів із забезпечення національної безпеки і оборони, відсічі і стримування збройної агресії Російської Федерації в Донецькій та Луганській областях, забезпеченні їх здійснення або заходах, необхідних для забезпечення оборони України, захисту безпеки населення та інтересів держави у зв`язку з військовою агресією Російської Федерації проти України.
Рішення місцевого структурного підрозділу з питань ветеранської політики, прийняте за результатами розгляду заяви, може бути оскаржене відповідно до Закону України Про адміністративну процедуру та/або в судовому порядку.

VІ. ОЦІНКА СУДУ

Отже, з огляду на те, що чинним законодавством та Положенням про Управління соціальної та ветеранської політики РДА чітко передбачено повноваження відповідача щодо вивчення отриманої заяви та доданих до неї документів та надання оцінки законності підстав для надання статусу особи з інвалідністю внаслідок війни, то прийняття рішення саме про надання позивачу такого статусу чи відмови у наданні, відноситься до дискреційних повноважень Управління соціальної та ветеранської політики Криворізької військової адміністрації.
Згідно матеріалів справи, долучена до матеріалів справи довідка до акта огляду медико-соціальною експертною комісією Серія 12ААГ № 575672 від 11.06.2024 року містить формулювання: «травма, так, пов`язана з проходженням військової служби». 
При цьому, слід вказати, що таке формулювання не є тотожним формулюванню «поранення, контузія, каліцтво або захворювання, одержані під час безпосередньої участі у бойових діях або заходах із захисту Батьківщини». 
Отже, вказана довідка МСЕК не підтверджує причинного зв`язку, який прямо закріплений статтею 7 Закону України «Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту», що є підставою для задоволення вимог позивача. 
Надані позивачем документи не містять офіційного підтвердження того, що інвалідність настала саме внаслідок безпосередньої участі у бойових діях або заходах із забезпечення оборони України у розумінні чинного законодавства. 
Довідки про проходження військової служби або участь у бойових діях самі по собі не є достатніми для встановлення статусу особи з інвалідністю внаслідок війни без відповідного формулювання МСЕК.
Отже, судом встановлено, що позивачем було отримано травму під час виконання військового обов`язку, що не спростовується учасниками справи, однак не під час участі у захисті Батьківщини чи в бойових діях на території інших держав, протилежного матеріали справи не містять. 
Надані докази свідчать про те, що інвалідність позивача настала внаслідок травми, отриманої при виконанні обов`язків військової служби, що виключає можливість надання йому статусу саме особи з інвалідністю внаслідок війни 2 групи.
При цьому, отримання травми під час надзвичайного стану не є тотожним отриманню травми під час бойових дій.
При цьому у суду відсутні повноваження встановлювати причини інвалідності та підстави захворювання, що є повноваженням МСЕК, дії та рішення яких позивача має право оскаржити в разі порушення його прав та інтересів.
Також, слід вказати про те, що визначальною ознакою категорії осіб, які відносяться до «осіб з інвалідністю внаслідок війни», є те, що такі особи безпосередньо брали участь у захисті Батьківщини чи в бойових діях на території інших держав. 
Віднесення особи до особи з інвалідністю внаслідок війни відповідно до статті 7 Закону № 3551-XII безпосередньо пов`язано з визначенням самого поняття «ветеран війни», яке міститься у статті 4 цього ж Закону. 
Верховний Суд України у постановах від 06.11.2013 (справа № 21 -377а.13), 30.09.2014 (справа № 21-239а14), 20.01.2015 (справа № 21-528а15), від 20.04.2016 (справа №21-6398а15), вирішуючи питання про усунення розбіжностей у застосуванні судом касаційної інстанції статті 7 Закону №3551-XII, вже висловлював правовий висновок про те, що не може вважатися інвалідом війни особа, інвалідність якої не пов`язана з виконанням обов`язків військової служби в контексті статті 7 Закону № 3551-XII (під час воєнних дій). 
Отже, отримана позивачем травма пов`язана з проходженням військової служби і така травма не пов`язана ні з захистом Батьківщини, ні під час участі у бойових діях, як це вимагає стаття 4 Закону № 3551-XII.
Доказів зворотнього позивачем під час розгляду справи суду надано не було. 
Отже, враховуючи наведене вище, позовні вимоги позивача задоволенню не підлягають. 

VІІ. ВИСНОВКИ СУДУ

Частиною другою статті 19 Конституції України передбачено, що органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.
Відповідно до частини четвертої статті 242 КАС України судове рішення має відповідати завданню адміністративного судочинства, а саме бути справедливим та неупередженим, своєчасно вирішувати спір у сфері публічно-правових відносин з метою ефективного захисту прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб від порушень з боку суб`єктів владних повноважень.
Відповідно до частини першої статті 8 Конституції України в Україні визнається і діє принцип верховенства права.
Верховенство права - це панування права в суспільстві. Верховенство права вимагає від держави його втілення у правотворчу та правозастосовну діяльність, зокрема у закони, які за своїм змістом мають бути проникнуті передусім ідеями соціальної справедливості, свободи, рівності тощо.
Всі ці елементи права об`єднуються якістю, що відповідає ідеології справедливості, ідеї права, яка значною мірою дістала відображення в Конституції України.
Справедливість - одна з основних засад права, є вирішальною у визначенні його як регулятора суспільних відносин, одним із загальнолюдських вимірів права, яка проявляється в рівності всіх перед законом, цілях і засобах, що обираються для їх досягнення.
Справедливе застосування норм права - є передусім недискримінаційний підхід та неупередженість.
Положеннями частини 1 статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод визначено, що кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом, який вирішить спір щодо його прав та обов`язків цивільного характеру.
Відповідно до статті 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.
Частиною другою статті 2 КАС України встановлено, що у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони: 1) на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією та законами України; 2) з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано; 3) обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії); 4) безсторонньо (неупереджено); 5) добросовісно; 6) розсудливо; 7) з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи всім формам дискримінації; 8) пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія); 9) з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення; 10) своєчасно, тобто протягом розумного строку.
Згідно з частинами першою та другою статті 9 КАС України, розгляд і вирішення справ в адміністративних судах здійснюються на засадах змагальності сторін та свободи в наданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості. Суд розглядає адміністративні справи не інакше як за позовною заявою, поданою відповідно до цього Кодексу, в межах позовних вимог.
Відповідно до частин першої, другої статті 77 КАС України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу. В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.
Суд, відповідно до статті 90 КАС України, оцінює докази, які є у справі, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об`єктивному дослідженні. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності.
Оцінивши докази, які є у справі за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об`єктивному дослідженні, та, враховуючи всі наведені обставини, суд дійшов до висновку про залишення позовної заяви ОСОБА_1 до Управління соціальної та ветеранської політики Криворізької районної військової адміністрації Дніпропетровської області про визнання дій протиправними, зобов`язання вчинити певні дії, без задоволення. 
Вирішуючи питання щодо розподілу судових витрат, суд зазначає, про таке.
Судові витрати покласти на позивача згідно до ст.139 Кодексу адміністративного судочинства України.
Керуючись статтями 241-246, 262 Кодексу адміністративного судочинства України, суд,-

УХВАЛИВ:

Позовну заяву ОСОБА_1 до Управління соціальної та ветеранської політики Криворізької районної військової адміністрації Дніпропетровської області про визнання дій протиправними, зобов`язання вчинити певні дії – залишити без задоволення. 
Судові витрати покласти на позивача згідно до ст.139 Кодексу адміністративного судочинства України.
Позивач: ОСОБА_5 ( АДРЕСА_2 , РНОКПП НОМЕР_6 ).
Відповідач : Управління соціальної та ветеранської політики Криворізької районної військової адміністрації Дніпропетровської області (50002, м. Кривий Ріг, вул. Кобилянська, 148а, код ЄДРПОУ 03192371).
Рішення суду набирає законної сили відповідно до вимог статті 255 Кодексу адміністративного судочинства України та може бути оскаржене в строки, передбачені статтею 295 Кодексу адміністративного судочинства України.
Повний текст рішення складено 27.03.2026 року.

Суддя В.В. Ільков