КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД

справа №756/5819/24 Головуючий у І інстанції - Луценко О.М.
апеляційне провадження №22-ц/824/1117/2026 Доповідач у ІІ інстанції - Приходько К.П.

ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ 

31 березня 2026 року Київський апеляційний суд в складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ: 

судді-доповідача Приходька К.П., 
суддів Писаної Т.О., Журби С.О.,
за участю секретаря Миголь А.А.,

розглянув у відкритому судовому засіданні в м. Києві апеляційну скаргу ОСОБА_1 на рішення Оболонського районного суду м. Києва від 25 квітня 2025 року 
у справі за позовом ОСОБА_1 до Державного спеціалізованого підприємства «Північна Пуща», Державного агентства України з управління зоною відчуження, треті особи: Міністерство захисту довкілля та природних ресурсів України, Кабінет Міністрів України, Профспілка працівників атомної енергетики та промисловості України (Атомпрофспілка), Об`єднана організація профспілки працівників підприємств зони відчуження (ООП «ППЗВ»), Первинна профспілкова організація профспілка працівників атомної енергетики та промисловості України державного спеціалізованого підприємства «Північна Пуща» (ППО ДСП «Північна Пуща») про скасування наказу, поновлення на роботі та стягнення середнього заробітку за час вимушеного прогулу

установив:

Позивач звернувся до Оболонського районного суду м. Києва з позовом до ДСП «Північна Пуща», Державного агентства України з управління зоною відчуження, треті особи: Міністерство захисту довкілля та природних ресурсів України, КМУ, Профспілка працівників атомної енергетики та промисловості України (Атомпрофспілка), Об`єднана організація профспілки працівників підприємств зони відчуження (ООП «ППЗВ»), Первинна профспілкова організація профспілка працівників атомної енергетики та промисловості України ДСП «Північна Пуща» про скасування наказу, поновлення на роботі та стягнення середнього заробітку за час вимушеного прогулу, де з урахуванням заяви про збільшення розміру позовних вимог просив суд постановити рішення, яким скасувати наказ Державного агентства України з управління зоною відчуження №37-ОС від 08 квітня 2024 року про розірвання контракту та звільнення з посади директора ДСП «Північна Пуща» ОСОБА_1 ; скасувати наказ ДСП «Північна Пуща» №224-ОС від 08 квітня 2024 року; поновити ОСОБА_1 на посаді директора ДСП «Північна Пуща» з дати звільнення на посаді директора ДСП «Північна Пуща»; стягнути з відповідача ДСП «Північна Пуща» на користь позивача середній заробіток за час вимушеного прогулу з урахуванням розділу 3 п.3.1 та підпунктів укладеного між позивачем та ДСП «Північна Пуща» Контракту №1 від 13 березня 2023 року починаючи з моменту його звільнення від 08 квітня 2024 року до моменту винесення судового рішення у справі.
Свої вимоги позивач мотивував тим, що позивач працював на посаді директора ДСП «Північна Пуща» на підставі контракту №1 від 13 березня 2023 року. 
04 квітня 2024 року позивачу надійшов телефонний дзвінок від керівника відділу кадрів ДСП «Північна Пуща» ОСОБА_2 , яка з її слів у присутності інших посадових осіб ( ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , ОСОБА_5 ) зачитала попередження №01 від 04 квітня 2024 року за підписом першого заступника голови ДАЗВ Тимчука А.О. про зміну штатного розпису та скорочення посади директора на підприємстві. 
Про що ними складено акт №1 від 04 квітня 2024 року за підписами ОСОБА_2 та присутніх ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , ОСОБА_6 та даний акт та попередження направлені ОСОБА_1 рекомендованим листом через укрпошту 04 квітня 2024 року, які ним були отримані 08 квітня 2024 року. 
Таким чином були видані накази про звільнення позивача в зв`язку з скороченням, а саме наказ ДАЗВ №37-ОС від 08 квітня 2024 року про звільнення в зв`язку зі скороченням за підписами першого заступника голови ДАЗВ, та наказ ДСП «Північна Пуща» №224-ОС-502854 від 08 квітня 2024 року про звільнення в зв`язку зі скороченням за підписом виконуючого обов`язки генерального директора ДСП «Північна Пуща». 
Також був складений та підписаний розрахунковий лист - повідомлення про нараховані та виплачені суми при звільненні №01-15 від 08 квітня 2024 року за підписом головного бухгалтера ОСОБА_7 та виконуючого обов`язки генерального директора ДСП «Північна Пуща» ОСОБА_8 . 
Позивач вважає, що його було звільнено з грубим порушенням трудового законодавства, оскільки накази видає центральний орган виконавчої влади, а підписує голова чи заступник голови, відповідно до розподілу обов`язків у органі, а даний наказ підписаний Андрієм Тимчуком, який відповідно до витягу з ЄДРПОУ від 12 квітня 2024 року мав повноваження лише вчиняти дії від імені юридичної особи, у тому числі підписувати договори тощо( з правом першого підпису на фінансових документах), подавати документи для державної реєстрації від імені юридичної особи)- представник, таким чином не мав права підписувати.
Рішенням Оболонського районного суду м. Києва від 25 квітня 2025 року, у задоволенні позову було відмовлено.
Не погодившись з рішенням суду першої інстанції, ОСОБА_1 оскаржив його в апеляційному порядку, оскільки вважав рішення незаконним та необґрунтованим, ухваленим з порушенням норм матеріального та процесуального права.
В обґрунтування доводів апеляційної скарги зазначив, що суд не дослідив та не врахував те, що Відповідачами при звільненні Позивача були грубо порушені вимоги п. 1 ст. 40 К3пП України та абз. 3 ст. 22 ЗУ «Про професійні спілки, їх права та гарантії діяльності», а саме:
- не з`ясовано чи дійсно у Відповідача-1 мали місце зміни в організації виробництва і праці, зокрема, скорочення чисельності або штату працівників, а також які є докази щодо змін в організації виробництва і праці;
- порушено вимоги ЗУ «Про професійні спілки, їх права та гарантії діяльності» в частині завчасного, не пізніше як за три місяці до намічуваних звільнень надати первинним профспілковим організаціям інформацію щодо цих заходів, включаючи інформацію про причини наступних звільнень, кількість і категорії працівників, яких це може стосуватися, про терміни проведення звільнень.
Разом з тим, порушено вимоги та пункти Галузевої Угоди між Державним агентством України з управління зоною відчуження та Профспілкою працівників Атомної енергетики та промисловості України на 2021-2023 роки балі-Угода), а саме не з`ясовано:
- чому не дотримана, у відповідності до п. 3.5.3, домовленість між сторонами Угоди, в якому Відповідач-2 зобов`язаний, у разі призначення на посаду або звільнення з посади керівника підприємства враховувати пропозицію Профспілки, подану у письмовому вигляді з обґрунтуванням та висновками.
Також, у відповідності до положень ст. 49-2 К3пП України не з`ясовано:
- з яких підстав був не витриманий двомісячний термін попередження Позивача про скорочення його посади та чому він не був попереджений про своє майбутнє звільнення відповідно до п. 1 ст. 40 К3пП України;
- правомірність попередження Позивача про зміну штатного розпису та скорочення посади директора, яку обіймав Позивач, начальником відділу кадрів ДСП «Північна Пуща», чи мав він на це повноваження та яким розпорядчим документом Відповідача-1 вони були надані керівникові відділу кадрів.
Суд не дослідив законність застосування до Позивача ст. 32 КЗпП України:
- з якої причини до Позивача були застосовані положення ст. 32 КЗпП України щодо зміни істотних умов праці, якщо вони впроваджуються до працівника тільки при виконанні роботи за тією ж спеціальністю, кваліфікацією чи посадою та викликані змінами в організації виробництва і праці;
- чи були застосовані на підприємстві зміни в організації виробництва і праці (раціоналізацією робочих місць, введенням нових форм організації праці, у тому числі перехід на бригадну форму організації праці, і, навпаки, впровадженням передових методів, технологій тощо);
- яким чином та про які конкретні зміни істотних умов праці, а саме: систем і розмірів оплати, пільг, режиму роботи, встановлення або скасування неповного робочого часу, суміщення професій, зміни розрядів і найменування посад було повідомлено Позивачу;
- чи надавав Позивач згоду на зміну істотних умов праці, при виконанні роботи на посаді директора підприємства чи відмовився від виконання роботи зі змінами істотних умов праці.
До того ж, судом не було досліджено на якій підставі, при обґрунтуванні звільнення Позивача з роботи по п. 1. ст 40 КЗпП України, Відповідачами були застосовані положення абзацу 2 ст. 3 ЗУ «Про організацію трудових відносин в умовах воєнного стану» від 15 березня 2022 року.
Звертає увагу також на те, що оскаржуване рішення повністю ігнорує та суперечить висновкам, які були викладені та деталізовані Центральним міжрегіональним управлінням державної служби з питань праці у відповіді від 29 січня 2025 року, а саме:
1) Встановлено порушення Відповідачем-2 статті 21 КЗпП України щодо невиконання обов`язків роботодавця по відношенню до Позивача щодо забезпечення його роботою за посадою директора ДСП «Північна Пуща» в період з 27 червня 2023 року (дати ухвали Київського апеляційного суду від 27 червня 2023 року) по 08 квітня 2024 року (дати припинення трудових відносин). Тобто, не виплата Відповідачем-2 середнього заробітку за весь період вимушеного прогулу;
2) Встановлено порушення Відповідачем-2 при звільненні Позивача за процедурою скорочення з посади директора;
3) Встановлено явне порушення Відповідачем-2 при процедурі безпосереднього звільнення Позивача.
Просив скасувати рішення Оболонського районного суду м. Києва від 25 квітня 2025 року та ухвалити по справі нове судове рішення, про задоволення його позовних вимог в повному обсязі.
На вказану апеляційну скаргу Державне агентство України з управління зоною відчуження подало відзив, в обґрунтування якого зазначило, що Наказом ДАЗВ від 13 грудня 2023 року №197-23 «Про затвердження нової редакції Статуту ДСП «Північна Пуща»» затверджено нову редакцію Статуту ДСП «Північна Пуща».
Наказом ДАЗВ від 13 грудня 2023 року №198-23 «Про затвердження Видів економічної діяльності ДСП «Північна Пуща»» затверджено новий перелік видів економічної діяльності ДСП «Північна Пуща».
Додано наступні види економічної діяльності:
33.12 - Ремонт і технічне обслуговування машин і устаткування промислового призначення.
38.22 - Оброблення та видалення небезпечних відходів.
42.21 - Будівництво трубопроводів.
42.91 - Будівництво водних споруд.
49.41 - Вантажний автомобільний транспорт.
63.99 - Надання інших інформаційних послуг, н. в. і. у.
71.12 - Діяльність у сфері інжинірингу, геології та геодезії, надання послуг технічного консультування в цих сферах.
71.20 - Технічні випробування та дослідження (основний).
72.19 - Дослідження й експериментальні розробки у сфері інших природничих і технічних наук.
74.90 - Інша професійна, наукова та технічна діяльність, н.в.і.у.
84.21 - Міжнародна діяльність.
84.25 - Діяльність пожежних служб.
Наказом ДСП «Північна Пуща» від 03 квітня 2024 року №53 «Про введення в дію штатного, організаційної структури та штатної чисельності» з 08 квітня 2024 року введено організаційну структуру та штатну чисельність ДСП «Північна Пуща» на 2024 рік у нових редакціях.
Доцільність запровадження ДСП «Північна Пуща» змін в організації виробництва і праці, а також право відповідача на запровадження таких змін передбачено ст.ст. 42, 44 ГК України, якими визначено, що суб`єктам підприємницької діяльності надано право самостійно визначати порядок залучення та використання матеріально-технічних, фінансових та інших видів ресурсів (в тому числі і трудових), самостійно встановлювати та змінювати організацію виробництва і праці.
Отже, ДСП «Північна Пуща» було вправі впроваджувати будь-які зміни в організації виробництва і праці як в цілому по підприємству, так і в окремих підрозділах, або по відношенню до окремих працівників, які вважає за доцільне для покращення ефективності своєї діяльності.
Відповідно, дії ДСП «Північна Пуща» щодо зміни в організації виробництва та праці були обґрунтованими та документально оформленими з дотриманням установленого законом порядку проведення зміни істотних умов праці.
Отже, ДСП «Північна Пуща» діяло в межах та спосіб передбачений законодавством під час введення в дію нового штатного розпису та скасування посади яку займав Позивач.
Також звертає увагу на те, що позивача було повідомлено про зміну в умовах праці у межах та спосіб передбачений законодавством.
Твердження Позивача про те, що йому не надано пропозицій щодо подальшого працевлаштування при звільненні та попереджено про звільнення невчасно є таким, що не відповідає дійсності.
Як зазначається в Попередженні №01 від 04 квітня 2024 року Позивачу запропоновано обрати посаду із переліку вакантних станом на 04 квітня 2024 року та попереджено про введення в дію з 08 квітня 2024 року нової організаційної структури, штатної чисельності і шатного розпису ДСП «Північна Пуща».
Також, звертає увагу, що завірену копію Попередження №01 від 04 квітня 2024 року представником Позивача було долучено до позовної заяви.
Державному агентству України з управління зоною відчуження не є зрозумілим чому Позивачем не згадуються у чіткій формі наступні пропозиції:
«Одночасно, пропонуємо Вам обрати посаду із наступного переліку, які є вакантними (станом на 04 квітня 2024 року):
Посада
Посадовий оклад, згідно зі штатним розписом:
завідувач складу відділу матеріально - технічного забезпечення
10 210,00 грн.
заступник начальника відділу збуту
29 132,00 грн.
документознавець канцелярії
12 354,00 грн.
провідний фахівець з державних закупівель відділу матеріально - технічного
забезпечення
14 949,00 грн.
провідний фахівець з підготовки кадрів відділу кадрів
18 089,00 грн.
менеджер зі збуту відділ збуту
18 089,00 грн.
провідний економіст планово - економічного відділу
16 445,00 грн
Про своє рішення щодо переведення на одну із запропонованих Вами посад просимо повідомити у строк до 07 квітня 2024 року включно одним із найбільш доступних Вам способів повідомлення: особисто за фактичною адресою ДАЗВ: м. Київ, бул. Лесі Українки, 26, електронну адресу сектору з управління персоналу ДАЗВ: ІНФОРМАЦІЯ_1 ».
Отже, Державне агентство України з управління зоною відчуження вважає, що Позивача було повідомлено про зміну в умов праці та запропоновано вакантні посади у межах та спосіб передбачені законодавством. 
Просило, відмовити у задоволенні апеляційної скарги ОСОБА_1 , а рішення Оболонського районного суду м. Києва від 25 квітня 2025 року залишити без змін.
Також, відзив на апеляційну скаргу надійшов від ДСП «Північна Пуща», обґрунтований тим, що 13 березня 2023 року Позивачем та Державним агентством України з управління зоною відчуження (ДАЗВ) в особі Голови Крамаренка Є.Г. укладений Контракт №1, відповідно до якого, ОСОБА_1 призначається на посаду директора ДСП «Північна Пуща» на термін з 13 березня 2023 року по 12 липня 2023 року.
В подальшому Сторонами укладено Додаткову угоду №1 до Контракту, відповідно до якої дію Контракту продовжено до 12 липня 2028 року.
Підпунктом в) п. 5.2 Контракту передбачено, що цей Контракт припиняється до закінчення терміну його дії у випадках, передбачених пунктами 5.3 і 5.4 цього Контракту.
В свою чергу підпунктом ї) п. 5.3 Контракту визначається, що Керівник може бути звільнений з посади, в цей Контракт розірваний з ініціативи Уповноваженого органу управління до закінчення терміну його дії також з інших підстав.
Наказом ДСП «Північна Пуща» від 03 квітня 2024 року №53 «Про введення в дію штатного розпису, організаційної структури та штатної чисельності» з 08 квітня 2024 року введено організаційну структуру та штатну чисельність ДСП «Північна Пуща» на 2024 рік у нових редакціях.
У новій структурі та штатному розписі ДСП «Північна Пуща» посада директора виведена (скорочена).
За таких обставин, Попередженням №01 від 04 квітня 2024 року Позивачу повідомлено, що відповідно до п. 2 ст. 3 ЗУ «Про організацію трудових відносин в умовах воєнного стану», він підлягає звільненню із займаної посади з 08 квітня 2024 року на підставі підпункту в) п. 5.2, підпункту ї) п. 5.3 Контракту №1 від 13 березня 2023 року, пункту 1 частини 1 ст. 40 КЗпП України.
Одночасно Позивачу повідомлені вакантні посади для переведення.
Позивач не повідомив ДСП «Північна Пуща» або ДАЗВ про прийняте рішення.
В подальшому Наказом ДАЗВ №37-ОС від 08 квітня 2024 року «Про розірвання контракту та звільнення з посади директора ДСП «Північна Пуща» ОСОБА_1 » Позивача звільнено із займаної посади та розірвано контракт, укладений з ним, на підставі п. 1 ч. 1 ст. 40 КЗпП України (зміни в організації виробництва і праці, реорганізація, скорочення чисельності та штату працівників), п. 2 ст. 3 ЗУ «Про організацію трудових відносин в умовах воєнного стану». підпункту в) п. 5.2, підпункту ї) п. 5.3 Контракту №1 від 13 березня 2023 року.
Наказом ДСП «Північна Пуща» №224-ОС - 502854 від 08 квітня 2024 року припинений трудовий договір з ОСОБА_1 на підставі Наказу ДАЗВ №37-ОС від 08 квітня 2024 року.
В Попередженні №01 Позивачу запропоноване працевлаштування на посаду з переліку посад, як є вакантними станом на 04 квітня 2024 року, а саме:
- завідувач складу матеріально-технічного забезпечення;
- заступник начальника відділу збуту;
- документознавець канцелярії;
- провідний фахівець з державних закупівель відділу матеріально-технічного забезпечення;
- провідний фахівець з підготовки відділу кадрів;
- менеджер зі збуту відділу збуту;
- провідний економіст планово-економічного відділу.
Та, як було зазначено, Позивач взагалі не повідомив роботодавця про прийняте рішення.
Позивач був попереджений як про майбутнє звільнення, так і підстави звільнення, чого він не заперечує та не спростовує.
Позивач також був ознайомлений з переліком вакантних посад, тому не відповідає дійсності його твердження про те, що йому не пропонувались вакантні посади для переведення.
Отже, беручи до уваги, що Позивач взагалі не повідомив роботодавця про своє рішення зокрема, щодо причин не прийняття пропозиції, або ж про свій намір продовжити працювати на будь-якій вакантній посаді, що буде відповідати його спеціалізації, наявні підстави вважати, що роботодавець виконав свій обов`язок, встановлений частиною другою статті 40 КЗпП України щодо переведення Позивача з його згоди на іншу посаду.
Таким чином, обставини справи вказують на додержання роботодавцем вимог чинного на момент звільнення законодавства, а доводи Позивача не спростовують законність його звільнення та розірвання Контракту.
Просило, у задоволенні апеляційної скарги ОСОБА_1 відмовити, а рішення Оболонського районного суду м. Києва від 25 квітня 2025 року залишити без змін.
Відзив на апеляційну скаргу подав і Кабінет Міністрів України, зазначивши, що наказом ДСП «Північна Пуща» від 03 квітня 2024 року №53 «Про введення в дію штатного розпису, організаційної структури та штатної чисельності» з 08 квітня 2024 року введено організаційну структуру та штатну чисельність ДСП «Північна Пуща» на 2024 рік у нових редакціях.
У новій структурі та штатному розписі ДСП «Північна Пуща» посада директора виведена (скорочена).
В попередженні №01 Позивачу запропоноване працевлаштування на посаду з переліку посад, які є вакантними станом на 04 квітня 2024 року, а саме: завідувач складу матеріально-технічного забезпечення; заступник начальника відділу збуту; документознавець канцелярії; провідний фахівець з державних закупівель відділу матеріально-технічного забезпечення; провідний фахівець з підготовки відділу кадрів, менеджер зі збуту відділу збуту, провідний економіст планово-економічного відділу. 
Таким чином позивач був належним чином попереджений про звільнення у зв`язку із скороченням посади, яку він обіймав, на підставі п. 1 ст. 40 КЗпП України.
Також, на той час, згідно штатного розкладу в штаті відповідача існувало декілька вакантних посад, однак ОСОБА_1 не повідомив відповідача щодо причин не прийняття пропозиції, або ж про свій намір продовжити працювати на будь-якій вакантній посаді, що буде відповідати його спеціалізації.
Крім цього, профспілковою організацією повідомлено, що ОСОБА_1 не був членом Атомпрофспілки та не перебував на обліку в первинній профспілковій організації ДСП «Північна Пуща».
Просив, апеляційну скаргу залишити без задоволення, а рішення Оболонського районного суду м. Києва від 25 квітня 2025 року залишити без змін.
Заслухавши доповідь судді-доповідача, пояснення сторін, які з`явились в судове засідання, дослідивши матеріали справи та перевіривши законність та обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів апеляційної скарги та вимог, заявлених у суді першої інстанції, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга підлягає задоволенню, з таких підстав. 
Згідно вимог ст. 263 ЦПК України, судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим.
Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права.
Обґрунтованим визнається рішення, ухвалене на основі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених доказами, які були досліджені в судовому засіданні і які відповідають вимогам закону про їх належність і допустимість, або обставин, що не підлягають доказуванню, а також якщо рішення містить вичерпні висновки суду, що відповідають встановленим на підставі достовірних доказів обставинам, які мають значення для вирішення справи.
Судом першої інстанції встановлено, що наказом від 13 березня 2023 року між ОСОБА_1 та Державним агентством України з управління зоною відчуження (ДАЗВ) в особі Голови Крамаренка Є.Г. укладений Контракт №1, відповідно до якого, ОСОБА_1 призначається на посаду директора ДСП «Північна Пуща» на термін з 13 березня 2023 року по 12 липня 2023 року.
19 травня 2023 року між сторонами укладено Додаткову угоду №1 до Контракту, відповідно до якої дію Контракту продовжено до 12 липня 2028 року.
Підпунктом в) п. 5.2 Контракту передбачено, що цей Контракт припиняється до закінчення терміну його дії у випадках, передбачених пунктами 5.3 і 5.4 цього Контракту.
Підпунктом ї) п. 5.3 Контракту визначається, що Керівник може бути звільнений з посади, в цей Контракт розірваний з ініціативи Уповноваженого органу управління до закінчення терміну його дії також з інших підстав.
Наказом ДСП «Північна Пуща» від 03 квітня 2024 року №53 «Про введення в дію штатного розпису, організаційної структури та штатної чисельності» з 08 квітня 2024 року введено організаційну структуру та штатну чисельність ДСП «Північна Пуща» на 2024 рік у нових редакціях. 
У новій структурі та штатному розписі ДСП «Північна Пуща» посада директора виведена (скорочена).
Попередженням №01 від 04 квітня 2024 року ОСОБА_1 повідомлено, що відповідно до п. 2 ст. 3 ЗУ «Про організацію трудових відносин в умовах воєнного стану», він підлягає звільненню із займаної посади з 08 квітня 2024 року на підставі підпункту в) п. 5.2, підпункту ї) п. 5.3 Контракту №1 від 13 березня 2023 року, пункту 1 частини 1 ст. 40 КЗпП України.
Також встановлено, що ОСОБА_1 були повідомлені вакантні посади для переведення, однак він не повідомив ДСП «Північна Пуща» або ДАЗВ про прийняте рішення.
Наказом ДАЗВ №37-ОС від 08 квітня 204 року «Про розірвання контракту та звільнення з посади директора ДСП «Північна Пуща» ОСОБА_1 », ОСОБА_1 звільнено із займаної посади та розірвано контракт, укладений з ним, на підставі п. 1 ч. 1 ст. 40 КЗпП України (зміни в організації виробництва і праці, реорганізація, скорочення чисельності та штату працівників), п. 2 ст. 3 ЗУ «Про організацію трудових відносин в умовах воєнного стану». підпункту в) п. 5.2, підпункту ї) п. 5.3 Контракту №1 від 13 березня 2023 року.
Наказом ДСП «Північна Пуща» №224-ОС - 502854 від 08 квітня 2024 року припинений трудовий договір з ОСОБА_1 на підставі Наказу ДАЗВ №37-ОС від 08 квітня 2024 року.
Ухвалюючи рішення про відмову у задоволенні позову, суд першої інстанції виходив з того, що звільнення позивача відбулось із дотриманням вимог трудового законодавства на підставі пункту 1 статті 40 КЗпП України.
До такого висновку суд першої інстанції дійшов на підставі того, що позивач був належним чином попереджений про звільнення у зв`язку із скороченням посади, яку він обіймав, на підставі пункту 1 статті 40 КЗпП України. 
На той час, згідно штатного розкладу в штаті відповідача існувало декілька вакантних посад, однак ОСОБА_1 не повідомив відповідача щодо причин не прийняття пропозиції, або ж про свій намір продовжити працювати на будь-якій вакантній посаді, що буде відповідати його спеціалізації. 
Крім того, профспілковою організацією повідомлено, що ОСОБА_1 не був членом Атомпрофспілки та не перебував на обліку в первинній профспілковій організації ДПС «Північна Пуща».
Однак з висновками суду першої інстанції колегія суддів апеляційного суду погодитись не може, з огляду на наступне.
По справі встановлено, що наказом від 13 березня 2023 року між ОСОБА_1 та Державним агентством України з управління зоною відчуження (ДАЗВ) в особі Голови Крамаренка Є.Г. укладений Контракт №1, відповідно до якого, ОСОБА_1 призначається на посаду директора ДСП «Північна Пуща» на термін з 13 березня 2023 року по 12 липня 2023 року.
19 травня 2023 року між сторонами укладено Додаткову угоду №1 до Контракту, відповідно до якої дію Контракту продовжено до 12 липня 2028 року.
Підпунктом в) п. 5.2 Контракту передбачено, що цей Контракт припиняється до закінчення терміну його дії у випадках, передбачених пунктами 5.3 і 5.4 цього Контракту.
Підпунктом ї) п. 5.3 Контракту визначається, що Керівник може бути звільнений з посади, в цей Контракт розірваний з ініціативи Уповноваженого органу управління до закінчення терміну його дії також з інших підстав.
Наказом ДСП «Північна Пуща» від 03 квітня 2024 року №53 «Про введення в дію штатного розпису, організаційної структури та штатної чисельності» з 08 квітня 2024 року введено організаційну структуру та штатну чисельність ДСП «Північна Пуща» на 2024 рік у нових редакціях. 
У новій структурі та штатному розписі ДСП «Північна Пуща» посада директора виведена (скорочена).
Попередженням №01 від 04 квітня 2024 року ОСОБА_1 повідомлено, що відповідно до п. 2 ст. 3 ЗУ «Про організацію трудових відносин в умовах воєнного стану», він підлягає звільненню із займаної посади з 08 квітня 2024 року на підставі підпункту в) п. 5.2, підпункту ї) п. 5.3 Контракту №1 від 13 березня 2023 року, пункту 1 частини 1 ст. 40 КЗпП України.
В Попередженні №01 Позивачу запропоноване працевлаштування на посаду з переліку посад, як є вакантними станом на 04 квітня 2024 року, а саме: завідувач складу матеріально-технічного забезпечення; заступник начальника відділу збуту; документознавець канцелярії; провідний фахівець з державних закупівель відділу матеріально-технічного забезпечення; провідний фахівець з підготовки відділу кадрів менеджер зі збуту відділу збуту провідний економіст планово-економічного відділу.
Наказом ДАЗВ №37-ОС від 08 квітня 204 року «Про розірвання контракту та звільнення з посади директора ДСП «Північна Пуща» ОСОБА_1 », ОСОБА_1 звільнено із займаної посади та розірвано контракт, укладений з ним, на підставі п. 1 ч. 1 ст. 40 КЗпП України (зміни в організації виробництва і праці, реорганізація, скорочення чисельності та штату працівників), п. 2 ст. 3 ЗУ «Про організацію трудових відносин в умовах воєнного стану», підпункту в) п. 5.2, підпункту ї) п. 5.3 Контракту №1 від 13 березня 2023 року.
Наказом ДСП «Північна Пуща» №224-ОС - 502854 від 08 квітня 2024 року припинений трудовий договір з ОСОБА_1 на підставі Наказу ДАЗВ №37-ОС від 08 квітня 2024 року.
У відповідності до п. 1 ч. 1 ст. 40 КЗпП України, трудовий договір, укладений на невизначений строк, а також строковий трудовий договір до закінчення строку його чинності можуть бути розірвані роботодавцем лише у випадках змін в організації виробництва і праці, в тому числі ліквідації, реорганізації, банкрутства або перепрофілювання підприємства, установи, організації, скорочення чисельності або штату працівників.
Відповідно до ч. 2 ст. 40 КЗпП України, звільнення з підстав, зазначених у пунктах 1, 2 і 6 цієї статті, допускається, якщо неможливо перевести працівника, за його згодою, на іншу роботу.
Згідно з ч. 1, 3 ст. 49-2 КЗпП України, про наступне вивільнення працівників персонально попереджають не пізніше ніж за два місяці.
Одночасно з попередженням про звільнення у зв`язку із змінами в організації виробництва і праці власник або уповноважений ним орган, фізична особа, яка використовує найману працю, пропонує працівникові іншу роботу на тому самому підприємстві, в установі, організації, у фізичної особи. 
При відсутності роботи за відповідною професією чи спеціальністю, а також у разі відмови працівника від переведення на іншу роботу на тому самому підприємстві, в установі, організації, у фізичної особи працівник, на власний розсуд, звертається за допомогою до державної служби зайнятості або працевлаштовується самостійно.
Таким чином, однією з найважливіших гарантій для працівників при скороченні чисельності або штату є обов`язок власника підприємства чи уповноваженого ним органу працевлаштувати працівника.
Власник вважається таким, що належно виконав вимоги ч. 2 ст. 40, ч. 3 ст. 49-2 КЗпП України щодо працевлаштування працівника, якщо запропонував йому наявну на підприємстві роботу, тобто вакантну посаду чи роботу за відповідною професією чи спеціальністю, чи іншу вакантну роботу, яку працівник може виконувати з урахуванням його освіти, кваліфікації, досвіду тощо.
Верховний Суд у постанові від 29 січня 2020 року (справа №761/41149/16) надав роз`яснення застосуванню вказаної норми, вказавши, що оскільки обов`язок по працевлаштуванню працівника покладається на власника з дня попередження про вивільнення до дня розірвання трудового договору, за змістом частини третьої статті 49-2 КЗпП України роботодавець є таким, що виконав цей обов`язок, якщо працівникові були запропоновані всі інші вакантні посади (інша робота), які з`явилися на підприємстві протягом цього періоду і які існували на день звільнення. 
Працевлаштування попередженого про звільнення у зв`язку із скороченням штату працівника є обов`язком роботодавця, і такий обов`язок роботодавцем повинен виконуватися добросовісно без застосування надмірного формалізму, оскільки працівник є більш вразливою стороною трудових правовідносин.
Аналогічну позицію було висловлено Верховним Судом у постанові від 09 грудня 2021 року (справа №646/2661/20), а саме, що роботодавець є таким, що виконав цей обов`язок, якщо працівникові були запропоновані всі інші вакантні посади (інша робота), які з`явилися на підприємстві протягом цього періоду і які існували на день звільнення.
Тобто, якщо з моменту повідомлення працівників про скорочення та до моменту фактичного звільнення працівника на підприємстві з`явилися будь-які нові вакансії, на роботодавця покладено обов`язок повідомити про це працівника, який підлягає скороченню.
Пунктом 19 постанови Пленуму Верховного Суду України від 06 листопада 1992 року №9 «Про практику розгляду судами трудових спорів», визначено, що розглядаючи трудові спори, пов`язані зі звільненням за п.1 ст.40 КЗпП, суди зобов`язані з`ясувати, чи дійсно у відповідача мали місце зміни в організації виробництва і праці, зокрема, ліквідація, реорганізація або перепрофілювання підприємства, установи, організації, скорочення чисельності або штату працівників, чи додержано власником або уповноваженим ним органом норм законодавства, що регулюють вивільнення працівника, які є докази щодо змін в організації виробництва і праці, про те, що працівник відмовився від переведення на іншу роботу або що власник або уповноважений ним орган не мав можливості перевести працівника з його згоди на іншу роботу на тому ж підприємстві, в установі, організації, чи не користувався вивільнюваний працівник переважним правом на залишення на роботі та чи попереджувався він за 2 місяці про наступне вивільнення.
В попередженні №01 позивачу було запропоновано працевлаштування на посаду з переліку посад, які є вакантними на підприємстві, а саме: завідувач складу матеріально-технічного забезпечення; заступник начальника відділу збуту; документознавець канцелярії; провідний фахівець з державних закупівель відділу матеріально-технічного забезпечення; провідний фахівець з підготовки відділу кадрів менеджер зі збуту відділу збуту провідний економіст планово-економічного відділу.
Разом з тим, дані вакансії не відповідають кваліфікації та не є рівнозначними з посадою директора за рівнем оплати праці та рівнем професійних умінь та навичок позивача.
Фактично скорочення посади не відбулося, оскільки директор і генеральний директор є рівнозначними та аналогічними посадами.
Зміна найменування посад, структурних підрозділів з відділів на сектори та управління не є ні реорганізацією, не перепрофілюванням, оскільки перейменування підрозділів і посад не зазнало злиття, приєднання, поділу, виділення, перетворення чи змін у напрямах основної діяльності відповідача.
Реального скорочення штату не відбулось, а скорочення фактично було зведено до перейменування посади директора, що у свою чергу свідчить про формальний характер процедури скорочення та її направленість на обґрунтування його звільнення і зловживанням правом з боку роботодавця.
У порушення вимог ч. 1 ст. 49-2 КЗпП України, відповідач скоротив посаду позивача за один день - 04 квітня 2024 року, без письмового попередження за 2 місяці і затвердив новий штатний розпис, де вже відсутня посада позивача і наявна нова посада генерального директора, яка не була запропонована позивачу.
У відповідності до ч. 6 ст. 43 Конституції України, громадянам гарантується захист від незаконного звільнення. 
З огляду на те, що колегією суддів встановлено не дотримання відповідачем порядку звільнення позивача та порушено вимоги ст. 49-2 КЗпП України, останній має бути поновлений на роботі з дати звільнення на посаді директора ДСП «Північна Пуща» та на його користь має бути стягнуто середній заробіток за час вимушеного прогулу.
Згідно із ч. 2 ст. 235 КЗпП України, під час ухвалення рішення про поновлення на роботі, орган, який розглядає трудовий спір, одночасно приймає рішення про виплату працівникові середнього заробітку за час вимушеного прогулу або різниці в заробітку за час виконання нежчеоплачуваної роботи, але не більш як за один рік.
Якщо заява про поновлення на роботі розглядається більше від одного року не з вини працівника, орган, який розглядає трудовий спір, ухвалює рішення про виплату середнього заробітку за весь час вимушеного прогулу.
Зважаючи на те, що колегія суддів дійшла висновку про скасування наказу ДАЗВ №37-ОС від 08 квітня 2024 року про розірвання контракту та звільнення з посади директора ДСП «Північна Пуща» ОСОБА_1 , також наказу ДСП «Північна Пуща» №224-ОС від 08 квітня 2024 року та поновлення ОСОБА_1 на посаді директора з 09 квітня 2024 року, наявні правові підстави для покладення на відповідача обов`язку відшкодувати позивачу середній заробіток за час вимушеного прогулу з урахуванням розділу 3 п. 3.1 та підпунктів укладеного між ОСОБА_1 та ДСП «Північна Пуща» Контракту №1 від 13 березня 2023 року.
Звертаючись до суду з позовом, позивач просив стягнути з відповідача середній заробіток за час вимушеного прогулу, а саме, за період з його звільнення від 08 квітня 2024 року до моменту винесення судового рішення у справі.
Перевіряючи розрахунки позивача та визначаючи розмір середнього заробітку, колегія суддів враховує наступне.
Середній заробіток працівника визначається відповідно до статті 27 ЗУ «Про оплату праці» за правилами, передбаченими Порядком обчислення середньої заробітної плати, затвердженим постановою Кабінету Міністрів України від 08 лютого 1995 року №100.
Згідно з п. 5 розділу IV Порядку №100, основною для визначення загальної суми заробітку, що підлягає виплаті за час затримки розрахунку, є середньоденна (середньогодинна) заробітна плата працівника.
Відповідно до п. 2 розділу ІІ Порядку №100, середня заробітна плата обчислюється виходячи з виплат за останні два календарні місяці роботи, що передують місяцю, в якому відбувається подія, з якою пов`язана відповідна виплата.
Встановлено, що позивача було звільнено 08 квітня 2024 року.
Згідно довідки про розмір середньогодинної, середньоденної, середньомісячної заробітної плати ОСОБА_1 від 08 січня 2026 року №01, наданої ДСП «Північна Пуща», середньоденна заробітна плата становить 5432,61 грн.
За період з 09 квітня 2024 року (день наступний після звільнення) по 31 березня 2026 року (дата ухвалення судом рішення) кількість робочих днів становить 516.
Таким чином, розмір середнього заробітку ОСОБА_1 за час вимушеного прогулу з 09 квітня 2024 року по 31 березня 2026 року становить 2803226,76 грн (5432,61 х 516) та підлягає стягненню з ДСП «Північна Пуща» на користь ОСОБА_1 .
На підставі вищевикладеного, та керуючись ст. 376 ЦПК України, колегія суддів дійшла висновку, що рішення районного суду підлягає скасуванню з ухваленням нового рішення про задоволення позовних вимог.
Згідно із вимогами статті 430 ЦПК України, суд допускає негайне виконання рішень у справах, зокрема, присудження працівникові виплати заробітної плати, але не більше ніж за один місяць, а також поновлення на роботі незаконно звільненого працівника.
Відповідно до статті 141 ЦПК України з відповідача на користь позивача підлягають відшкодування судові витрати.
Відповідно до пункту 1 частини 1 статті 5 Закону України «Про судовий збір» від сплати судового збору під час розгляду справи в усіх судових інстанціях звільняються позивачі - у справах про стягнення заробітної плати та поновлення на роботі.
Оскільки позивач ОСОБА_1 звільнений від сплати судового збору з відповідача на користь держави необхідно стягнути судовий збір за подачу позову та апеляційної скарги у розмірі 37850 грн.
Керуючись ст. ст. 367, 374, 376, 381-384, 389 ЦПК України, суд,- 

постановив:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 задовольнити.
Рішення Оболонського районного суду м. Києва від 25 квітня 2025 року скасувати та ухвалити по справі нове судове рішення.
Позов ОСОБА_1 до Державного спеціалізованого підприємства «Північна Пуща», Державного агентства України з управління зоною відчуження, треті особи: Міністерство захисту довкілля та природних ресурсів України, Кабінет Міністрів України, Профспілка працівників атомної енергетики та промисловості України (Атомпрофспілка), Об`єднана організація профспілки працівників підприємств зони відчуження (ООП «ППЗВ»), Первинна профспілкова організація профспілка працівників атомної енергетики та промисловості України державного спеціалізованого підприємства «Північна Пуща» (ППО ДСП «Північна Пуща») про скасування наказу, поновлення на роботі та стягнення середнього заробітку за час вимушеного прогулу - задовольнити.
Скасувати наказ Державного агентства України з управління зоною відчуження №37-ОС від 08 квітня 2024 року про розірвання контракту та звільнення з посади директора Державного спеціалізованого підприємства «Північна Пуща» ОСОБА_1 .
Скасувати наказ Державного спеціалізованого підприємства «Північна Пуща» №224-ОС від 08 квітня 2024 року.
Поновити ОСОБА_1 на посаді директора Державного спеціалізованого підприємства «Північна Пуща» з 09 квітня 2024 року.
Стягнути з Державного спеціалізованого підприємства «Північна Пуща» (07270, Київська обл., м. Чорнобиль, вул. Леніна, 148, код ЄДРПОУ 40247540) на користь ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_1 ) середній заробіток за час вимушеного прогулу з урахуванням розділу 3 п. 3.1 та підпунктів укладеного між ОСОБА_1 та Державним спеціалізованим підприємством «Північна Пуща» Контракту №1 від 13 березня 2023 року, починаючи з 09 квітня 2024 року по 31 березня 2026 року у розмірі 2803226 (два мільйони вісімсот три тисячі двісті двадцять шість) грн. 76 коп.
Допустити негайне виконання рішення суду апеляційної інстанції в частині поновлення ОСОБА_1 на посаді директора Державного спеціалізованого підприємства «Північна Пуща» та в частині стягнення середнього заробітку за один місяць.
Стягнути з Державного спеціалізованого підприємства «Північна Пуща» (07270, Київська обл., м. Чорнобиль, вул. Леніна, 148, код ЄДРПОУ 40247540) в дохід держави судовий збір у розмірі 37850 (тридцять сім тисяч вісімсот п`ятдесят) грн. 
Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дня її прийняття та може бути оскаржена в касаційному порядку до Верховного Суду протягом тридцяти днів.
Повний текст постанови складений 22 квітня 2026 року.

Суддя-доповідач К.П. Приходько

Судді Т.О. Писана

С.О. Журба