3/130/147/2026 
130/123/26
ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ 

26.02.2026 р. м. Жмеринка

Суддя Жмеринського міськрайонного суду
Вінницької області Костянтин Шепель,
за участі особи, яка притягається до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 , 

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі № 1 Жмеринського міськрайонного суду матеріали справи про адміністративне правопорушення, які надійшли з Жмеринського РВП ГУНП у Вінницькій області відносно ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП НОМЕР_1 , громадянки України, мешканки АДРЕСА_1 , працюючої у ВЧ-2 провідником охорони вагонів, про притягнення до адміністративної відповідальності за частиною першою статті 184 Кодексу України про адміністративні правопорушення, -

у с т а н о в и в :

У протоколі про адміністративне правопорушення серії ВАВ № 424961 від 15 січня 2026 року, складеному інспектором СЮП Жмеринського РВП Вінницькою Л.Д. зазначено, що ОСОБА_2 ухилялась від виконання батьківських обов`язків відносно свого неповнолітнього сина ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , як наслідок останній 31 грудня 2025 року близько 23-45 год перебував за місцем проживання в стані алкогольного сп`яніння, чим порушила вимоги статті 12 Закону України «Про охорону дитинства» та статтю 150 Сімейного кодексу України.
Дії ОСОБА_2 автор протоколу кваліфікує за частиною першою статті 184 Кодексу України про адміністративні правопорушення, як ухилення батьків або осіб, які їх замінюють, від виконання передбачених законодавством обов`язків щодо забезпечення необхідних умов життя, навчання та виховання неповнолітніх дітей.
В судовому засіданні особа, яка притягається до адміністративної відповідальності ОСОБА_2 вини у вказаному правопорушенні не визнає, пояснює, що свої батьківські обов`язки щодо виховання сина виконує належним чином, жодного разу зауважень до неї не було, вона не ухиляється від виконання батьківських обов`язків, виховує сина одна, працює вахтовим методом по два тижні, 31 грудня 2025 року перебувала на роботі в м. Київ, а старший син з молодшим ОСОБА_3 посварились, і він зателефонував до поліції. На даний час змінила місце роботи і працює в м. Жмеринці, щоб бути поруч з дитиною та краще за ним доглядати і виховувати.
Суддя дослідив матеріали справи, де крім вказаного протоколу, містяться: рапорт про надходження повідомлення 31 грудня 2025 року о 23-45 год зі служби 102 від ОСОБА_3 , про те, що відбувається конфлікт з братом; письмове пояснення ОСОБА_3 , у якому вказано, що у нього відбувся з братом конфлікт і тому він викликав поліцію; письмове пояснення ОСОБА_4 , у якому вказано, що вона бабуся ОСОБА_3 , який за місцем проживання святкував новий рік з ОСОБА_5 , і вони вживали алкогольні напої; заява ОСОБА_3 начальнику Жмеринського РВП про те, що він просить не розглядати його повідомлення на спецлінію 102 з приводу конфлікту з братом, оскільки жодних протиправних дій вчинено не було; копія паспорта та свідоцтва про народження дитини. 
Ознайомившись з протоколом та матеріалами справи, вважаю, що в діях ОСОБА_2 відсутні подія і склад адміністративного правопорушення, передбаченого частиною першою статті 184 Кодексу України про адміністративні правопорушення, з огляду на таке. 
Частина перша статті 184 Кодексу України про адміністративні правопорушення передбачає адміністративну відповідальність за ухилення батьків або осіб, які їх замінюють, від виконання передбачених законодавством обов`язків щодо забезпечення необхідних умов життя, навчання та виховання неповнолітніх дітей. 
Неналежне виконання обов`язків щодо забезпечення необхідних умов життя, навчання та виховання дітей означає бездіяльність, у результаті якої ці обов`язки виконуються неякісно, не в повному обсязі. Таке ухилення може полягати у різних формах бездіяльності, пов`язаної з незабезпеченням необхідних умов життя, належного виховання та навчання неповнолітніх дітей. Воно не може бути разовим, така бездіяльність вочевидь має бути неодноразовою, систематичною, щоби можливо було зробити висновок про наявність такого ухилення.
Наприклад, залишення впродовж тривалого строку дитини без будь-якого нагляду; ухилення від виховання дітей (у т.ч. незабезпечення відвідування ними школи, контролю за дозвіллям); незабезпечення дитині безпечних умов перебування за місцем проживання чи в іншому місці; невжиття заходів щодо їх лікування; безпідставне обмеження в харчуванні, одязі, інших предметах першої необхідності; штучне створення незадовільних побутових умов, тощо.
Суб`єктивна сторона правопорушення визначається ставленням до наслідків і характеризується наявністю вини у формі умислу або необережності.
І, якщо аналізувати зміст вказаної норми, то ухиленням від виконання батьківських обов`язків не повинна вважатися будь-яка дія, а вважатиметься невиконання обов`язків, чітко передбачених законодавством і лише тих, які стосуються забезпечення необхідних умов життя, навчання та виховання дітей.
Про обов`язки, які щодо дітей повинні виконувати батьки, йдеться в статтях 150, 180 Сімейного кодексу України та статті 12 Закону України «Про охорону дитинства». 
Зокрема, зі змісту положень статті 150 Сімейного кодексу вбачається, що батьки повинні піклуватися про здоров`я дитини. Тобто, якщо дитина захворіла, а батьки не вживають заходів щодо її лікування, то це є порушенням. 
В даному випадку, суддя не вбачає в діях ОСОБА_2 ознак адміністративного правопорушення, передбаченого саме частиною першою статті 184 Кодексу України про адміністративні правопорушення, оскільки вона вживає всіх можливих заходів щодо належного виконання своїх батьківських обов`язків, працює, на даний час змінила місце роботи, щоб краще доглядати та виховувати сина.
До того ж, в матеріалах справи немає жодного доказу перебування непонолітнього ОСОБА_3 в стані алкогольного сп`яніння та зі змісту досліджених матеріалів не обгрунтовано, чому подія відбулась 31 грудня 2025 року, а протокол про адміністративне правопорушення складено 15 січня 2026 року. 
Тоді як відповідно до частини другої статті 254 Кодексу України про адміністративні правопорушення протокол про адміністративне правопорушення, у разі його оформлення, складається не пізніше двадцяти чотирьох годин з моменту виявлення особи, яка вчинила правопорушення, у двох примірниках, один із яких під розписку вручається особі, яка притягається до адміністративної відповідальності. 
Відповідно до пункту 1 статті 247 Кодексу України про адміністративні правопорушення провадження в справі про адміністративне правопорушення не може бути розпочато, а розпочате підлягає закриттю за відсутність події і складу адміністративного правопорушення.
Отже, проаналізувавши досліджені докази в їх сукупності, слід констатувати, що справа про адміністративне правопорушення, передбачене частиною першою статті 184 Кодексу України про адміністративні правопорушення відносно ОСОБА_2 підлягає закриттю за відсутністю в її діях події і складу цього адміністративного правопорушення. 
Керуючись статтями 184, 247 Кодексу України про адміністративні правопорушення, суддя

п о с т а н о в и в :

Справу про адміністративне правопорушення, передбачене частиною першою статті 184 Кодексу України про адміністративні правопорушення, відносно ОСОБА_2 закрити за відсутністю в її діях події і складу цього адміністративного правопорушення.
На постанову може бути подана апеляція до Вінницького апеляційного суду протягом десяти днів.

Суддя Костянтин ШЕПЕЛЬ