ЦЕНТРАЛЬНИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ 
ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД

ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

02.04.2026  м.Дніпро Справа № 908/2337/25

Центральний апеляційний господарський суд у складі колегії суддів:
головуючого судді Джепи Ю.А. (доповідач) 
суддів: Мартинюк С.В., Соп`яненко О.Ю.,
за участю секретаря судового засідання: Федорчук В.С.,

представники сторін не з`явилися, про час та місце судового засідання повідомлені належним чином,

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу Дніпровського відділу державної виконавчої служби у місті Запоріжжі Дніпровського міжрегіонального управління Міністерства юстиції України
на ухвалу Господарського суду Запорізької області від 03.02.2026 у справі №908/2337/25 (суддя Федько О.А)
за позовом Головного управління Пенсійного фонду України в Полтавській області (36000, м. Полтава, вул. Гоголя, буд. 34)
до відповідача: Товариства з обмеженою відповідальністю “ІНКАМ ФІНАНС” (69096, м. Запоріжжя, вул. Каховська, буд. 11а, каб. 8)
про стягнення грошових коштів

ВСТАНОВИВ:

1. Короткий зміст вимог заявника і ухвали суду першої інстанції.

Рішенням Господарського суду Запорізької області від 14.10.2025 у справі №908/2337/25 позов Головного управління Пенсійного фонду України в Полтавській області до відповідача: Товариства з обмеженою відповідальністю “ІНКАМ ФІНАНС” про стягнення попередньої оплати в розмірі 747 255,20 грн задоволено повністю. Стягнуто з Товариства з обмеженою відповідальністю “ІНКАМ ФІНАНС” (69096, м. Запоріжжя, вул. Каховська, буд. 11-А, кабінет №8, ідентифікаційний код юридичної особи 40308189) на користь Головного управління Пенсійного фонду України в Полтавській області (36000, м. Полтава, вул. Гоголя, буд. 34, ідентифікаційний код юридичної особи 13967927) заборгованість у розмірі 747 255,20 грн (сімсот сорок сім тисяч двісті п`ятдесят п`ять гривень 20 коп.) та судовий збір у розмірі 11208,83 грн (одинадцять тисяч двісті вісім гривень 83 коп.). 
10.11.2025 на виконання рішення суду, яке набрало законної сили 04.11.2025, видано наказ про примусове виконання судового рішення.
Ухвалою Господарського суду Дніпропетровської області від 03.02.2026 у справі №908/2337/25 відмовлено у задоволенні подання Дніпровського відділу державної виконавчої служби у місті Запоріжжі Дніпровського міжрегіонального управління Міністерства юстиції України (м. Одеса) про тимчасове обмеження у праві виїзду за межі України без вилучення паспортного документа боржника - керівника ТОВ "ІНКАМ ФІНАНС" Кириленко Олени Валентинівни.

2. Короткий зміст вимог та узагальнені доводи апеляційної скарги.

Не погоджуючись з ухваленим рішенням, 10.02.2026 через систему "Електронний суд" до Центрального апеляційного господарського суду звернувся Дніпровський відділ державної виконавчої служби у місті Запоріжжі Дніпровського міжрегіонального управління Міністерства юстиції України з апеляційною скаргою, в якій просить скасувати ухвалу Господарського суду Запорізької області від 03.02.2026 у справі № 908/2337/25 та прийняти нове рішення, яким задовольнити подання державного виконавця про тимчасове обмеження виїзду за кордон осіб, які мають невиконані зобов`язання, покладені на них судовими рішеннями, а саме керівника ТОВ "ІНКАМ ФІНАНС" Кириленко О.В.
Дніпровський відділ державної виконавчої служби у місті Запоріжжі Дніпровського міжрегіонального управління Міністерства юстиції зазначає, що при розгляді подання суд не врахував положення п. 19 ч. 3 ст. 18 та ч. 1 ст. 18 Закону України «Про виконавче провадження», відповідно до яких виконавець має право звертатися до суду щодо тимчасового обмеження у праві виїзду боржника або керівника юридичної особи у разі ухилення від виконання зобов`язань, а також зобов`язаний вживати заходів примусового виконання рішень.
Скаржник вказує, що державним виконавцем було надано достатні докази свідомого ухилення керівника ТОВ «ІНКАМ ФІНАНС» Кириленко Олени Валентинівни ( ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП НОМЕР_1 ) від виконання судових рішень, а тимчасове обмеження у праві виїзду є належним забезпечувальним заходом виконання рішення. При цьому суд безпідставно послався на відсутність доказів накладення штрафів та інших заходів примусового виконання, хоча закон не вимагає застосування всіх таких заходів як передумови для обмеження виїзду.
Також апелянт зазначає, що неможливість направлення викликів боржнику за місцем проживання обумовлена відсутністю у Кириленко О.В. зареєстрованого місця проживання станом на 15.05.2025 (що підтверджується довідкою Департаменту адміністративних послуг Запорізької міської ради № 06.4-06/02/12397), у зв`язку з чим кореспонденція надсилалася за юридичною адресою ТОВ «ІНКАМ ФІНАНС» (м. Запоріжжя, вул. Каховська, буд. 11А, каб. 8), що підтверджується даними ЄДР.
Крім того, апелянт просить суд апеляційної інстанції відповідно до ст. 269 ГПК України прийняти додаткові докази, які не могли бути подані раніше з об`єктивних причин, зокрема ухвалу Дніпровського районного суду м. Запоріжжя від 27.01.2026 у справі №334/539/26 про задоволення скарги державного виконавця на бездіяльність слідчого та факт внесення 06.02.2026 відомостей до ЄРДР за № 12026082050000301.
Додатково зазначається, що ТОВ «ІНКАМ ФІНАНС» отримало 92 074 807,96 грн бюджетних коштів та використало їх під керівництвом Кириленко О.В., яка свідомо ігнорує законні вимоги виконавчої служби та не виконує зобов`язання.

3. Короткий зміст вимог та узагальнені доводи відзиву на апеляційну скаргу.

В межах встановлених судом процесуальних строків іншими учасниками не було надано відзивів на апеляційну скаргу, що в свою чергу не перешкоджає перегляду рішення суду першої інстанції, відповідно до ч. 3 ст. 263 Господарського процесуального кодексу України.

4. Встановлені судами першої та апеляційної інстанцій обставини справи та визначені відповідно до них правовідносини.

На примусовому виконанні в Дніпровському відділі державної виконавчої служби у місті Запоріжжі Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса) перебуває виконавче провадження з примусового виконання наказу Господарського суду Запорізької області № 908/2337/25 від 12.11.2025. Відповідне виконавче провадження перебуває в складі зведеного виконавчого провадження ВП 77954628. Станом на 27.01.2026 в складі ЗВП перебуває на виконанні 481 виконавче провадження на загальну суму боргу 92 074 807,96 грн. 
03.12.2025 державним виконавцем була винесена постанова про відкриття виконавчого провадження. З метою виявлення у боржника майна, державним виконавцем здійчнені запити до відповідних установ. 03.12.2025 державним виконавцем була винесена постанова про арешт коштів боржника. В рамках ЗВП державним виконавцем була винесена постанова про арешт майна боржника. Згідно із відповіддю ДФС про наявні рахунки у боржників – юридичних осіб та/ або фізичних осіб – підприємців, а також рахунки, відкриті боржником – юридичною особою через свої відокремлені підрозділи наявні розрахункові рахунки в установах банків. Відповідно до інформації банківських установ, кошти на рахунках боржника відсутні. Згідно з відповідями, які надійшли державному виконавцю на направлені ним запити, у відповідача відсутнє майно, на яке можна звернути стягнення.
Державний виконавець указує, що 18.12.2025 до органів досудового розслідування було направлено повідомлення про вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 382 Кримінального кодексу України щодо боржника ТОВ “ІНКАМ ФІНАНС”. 30.12.2025 до відділу з Запорізького РУ національної поліції у Запорізькій області надійшло повідомлення, що за вказаними фактами було проведено перевірку та прийнято рішення про відмову внесення відповідних відомостей до ЄРДР. 23.01.2026 до Дніпровського районного суду була направлена скарга на бездіяльність слідчого, стосовно невнесення відомостей про кримінальне правопорушення до ЄРДР. 
08.05.2025 державним виконавцем керівнику Кириленко В.М. був направлений виклик державного виконавця, однак керівник в зазначений час до відділу не з`явилась, причини неявки не повідомила. 21.05.2025 державним виконавцем був здійснений вихід на дільницю за адресою: м. Запоріжжя, вул. Каховська, буд.11 А каб. № 8, та було встановлено, що це непрацююча автозаправна станція “АВІАС”, все зачинено, боржника не знайдено, про що був складений відповідний акт. Адреса боржника, зазначена у виконавчому документі, підтверджується витягом з Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб- підприємців та громадських формувань. Відповідно витягу з Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб підприємців та громадських формувань, керівником та засновником ТОВ "ІНКАМ ФІНАНС" є Кириленко Олена Валентинівна.
Відповідно до відповіді Управління міграційної служби України в Запорізькій області від 27.05.2025 року Кириленко Олени Валентинівна згідно з даними інформаційно – аналітичної системи управління міграційними процесами ДМС України має паспорт громадянина України для виїзду за кордон серії НОМЕР_2 від 20.08.2022. 
22.01.2025 державним виконавцем повторно направлено виклик державного виконавця на адресу керівника, однак керівник в зазначений час до відділу не з`явилась, причини неявки не повідомила.

5. Оцінка апеляційним господарським судом аргументів учасників справи і висновків суду першої інстанції.

Відповідно до ст. 269 ГПК України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними у ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги (ч. 1). Суд апеляційної інстанції досліджує докази, що стосуються фактів, на які учасники справи посилаються в апеляційній скарзі та (або) відзиві на неї (ч. 2). Докази, які не були подані до суду першої інстанції, приймаються судом лише у виняткових випадках, якщо учасник справи надав докази неможливості їх подання до суду першої інстанції з причин, що об`єктивно не залежали від нього (ч. 3). Суд апеляційної інстанції не обмежений доводами та вимогами апеляційної скарги, якщо під час розгляду справи буде встановлено порушення норм процесуального права, які є обов`язковою підставою для скасування рішення, або неправильне застосування норм матеріального права (ч. 4).
Дослідивши доводи, наведені в апеляційній скарзі, перевіривши на підставі встановлених фактичних обставин справи правильність застосування судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права, апеляційний господарський суд дійшов висновку, що в задоволенні апеляційної скарги слід відмовити, а ухвалу господарського суду залишити без змін, з огляду на таке. 
Відповідно до ч.ч. 1-4 ст. 337 Господарського процесуального кодексу України (далі - ГПК України) тимчасове обмеження фізичної особи - боржника у праві виїзду за межі України може бути застосоване судом як виключний захід забезпечення виконання судового рішення. Тимчасове обмеження фізичної особи у праві виїзду за межі України застосовується в порядку, визначеному цим Кодексом для забезпечення позову, із особливостями, визначеними цією статтею. Суд може постановити ухвалу про тимчасове обмеження у праві виїзду за межі України фізичної особи, яка є боржником за невиконаним нею судовим рішенням, на строк до повного виконання такого судового рішення. Ухвала про тимчасове обмеження фізичної особи у праві виїзду за межі України може бути постановлена за поданням державного або приватного виконавця, яким відкрито відповідне виконавче провадження. Суд негайно розглядає таке подання без повідомлення сторін та інших заінтересованих осіб за участю державного (приватного) виконавця.
Порядок виконання судових рішень встановлюється законом (стаття 129-1 Конституції України).
Відповідно до статті 1 Закону України «Про виконавче провадження» виконавче провадження як завершальна стадія судового провадження і примусове виконання судових рішень та рішень інших органів (посадових осіб) (далі - рішення) - сукупність дій, визначених у цьому Законі органів і осіб, що спрямовані на примусове виконання рішень і проводяться на підставах, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією України, цим Законом, іншими законами та нормативно правовими актами, прийнятими відповідно до цього Закону, а також рішеннями, які відповідно до цього Закону підлягають примусовому виконанню.
За приписами ч. 1 ст. 5 Закону України "Про виконавче провадження" примусове виконання рішень покладається на органи державної виконавчої служби (державних виконавців) та у передбачених цим Законом випадках на приватних виконавців, правовий статус та організація діяльності яких встановлюються Законом України "Про органи та осіб, які здійснюють примусове виконання судових рішень і рішень інших органів".
Відповідно до ч. 1 ст. 18 Закону України "Про виконавче провадження" виконавець зобов`язаний вживати передбачених цим Законом заходів щодо примусового виконання рішень, неупереджено, ефективно, своєчасно і в повному обсязі вчиняти виконавчі дії.
Пунктом 19 ч. 3 ст. 18 Закону України "Про виконавче провадження" передбачено, що виконавець під час здійснення виконавчого провадження, зокрема, має право: у разі ухилення боржника від виконання зобов`язань, покладених на нього рішенням, звертатися до суду за встановленням тимчасового обмеження у праві виїзду боржника - фізичної особи чи керівника боржника - юридичної особи за межі України до виконання зобов`язань за рішенням або погашення заборгованості за рішеннями про стягнення періодичних платежів.
Сам факт наявності відкритого виконавчого провадження не свідчить про ухилення боржника від виконання судового рішення.
«Ухилення від виконання зобов`язань, покладених судовим рішенням, рішенням іншого органу (посадової особи)", вжите у п. 5 ч. 1 ст. 6 Закону України «Про порядок виїзду з України і в`їзду в Україну громадян України» та у п. 19 ч. 3 ст. 18 Закону України «Про виконавче провадження» означає з об`єктивної сторони такі діяння (дії чи бездіяльність) особи боржника, які полягають у навмисному чи іншому свідомому невиконанні нею зазначених обов`язків. У зв`язку з цим і здійснюється примусове виконання. Це також є підставою для звернення з поданням до суду щодо вирішення питання про застосування до такої особи тимчасового обмеження у праві виїзду за межі України. 
Особа може бути обмежена у праві виїзду за межі держави за наявності доведеності суду: факту невиконаного зобов`язання за рішенням суду; об`єктивно наявного факту умисного ухилення боржника від виконання рішення суду; наміру боржника вибути за межі України з метою ухилення від виконання зобов`язання, покладеного на нього рішенням суду.
Колегія суддів погоджується з висновками суду першої інстанції, що сам факт відкриття виконавчого провадження або наявності невиконаного зобов`язання не свідчить про ухилення боржника від виконання судового рішення та не є достатньою підставою для обмеження права на виїзд за межі України.
Суд першої інстанції дійшов правомірного висновку, що державним виконавцем не доведено факту свідомого ухилення керівника ТОВ «ІНКАМ ФІНАНС» ОСОБА_1 ( ІНФОРМАЦІЯ_1 ) від виконання судового рішення, а також не надано належних доказів вжиття всіх передбачених законом заходів примусового виконання, зокрема накладення штрафів, застосування інших заходів впливу, а також належного повідомлення цієї особи про виклики до виконавчої служби за місцем її проживання чи перебування.
Наявні у матеріалах справи документи (фіскальний чек та список відправлення рекомендованих листів від 23.01.2026) підтверджують направлення кореспонденції на адресу юридичної особи - ТОВ «ІНКАМ ФІНАНС», що не свідчить про належне повідомлення безпосередньо фізичної особи, щодо якої ставиться питання про обмеження конституційного права.
Суд першої інстанції обґрунтовано врахував, що боржником у зведеному виконавчому провадженні № 77954628 є юридична особа - ТОВ «ІНКАМ ФІНАНС», тоді як її керівник не несе самостійної відповідальності за зобов`язаннями товариства відповідно до статті 96 Цивільного кодексу України. Державним виконавцем не доведено, яким чином обмеження права виїзду керівника юридичної особи забезпечить виконання судового рішення.
Посилання апелянта на достатність наданих доказів, значний розмір заборгованості та відсутність обов`язку застосування інших заходів примусового виконання не впливають на правильність висновків суду першої інстанції, оскільки не підтверджують наявності саме ухилення у розумінні закону та не доводять необхідності застосування такого виняткового заходу.
Також матеріали справи не містять доказів наявності реального наміру відповідної особи залишити територію України з метою уникнення виконання зобов`язань, що є самостійною обов`язковою умовою для застосування такого обмеження.
Доводи апелянта про неможливість направлення викликів за місцем проживання боржника не спростовують наведеного, оскільки відсутність зареєстрованого місця проживання не звільняє державного виконавця від обов`язку вжиття всіх можливих заходів для належного повідомлення особи, у тому числі з використанням інших передбачених законом способів.
Щодо поданих скаржником нових додаткових доказів, колегія суддів зазначає, що апелянтом не доведено об`єктивної неможливості подання до суду першої інстанції, зокрема, інформації щодо наявності ухвали Дніпровського районного суду м. Запоріжжя від 27.01.2026 у справі №334/539/26, а відтак підстави для прийняття таких доказів, відповідно до частини 3 статті 269 Господарського процесуального кодексу України, відсутні. Зазначені докази не мають істотного значення для встановлення факту ухилення боржника від виконання зобов`язань станом на момент ухвалення оскаржуваного судового рішення першої інстанції.
Доводи апелянта, викладені в апеляційній скарзі, не спростовують вірної по суті ухвали суду, при прийнятті якої судом надано оцінку як кожному доказу окремо, так і в їх сукупності, вірно встановлено характер спірних правовідносин та в цілому правильно застосовані норми матеріального права, які їх регулюють.
Наведені в апеляційній скарзі доводи фактично зводяться до переоцінки доказів та незгоди апелянтів з висновками суду першої інстанції про відмову у задоволенні подання, а тому не дають підстав для висновку про неправильне застосування місцевим судом норм матеріального та процесуального права, яке призвело або могло призвести до неправильного вирішення справи.
Враховуючи викладене, колегія суддів вважає, що у апеляційній скарзі не наведено достатніх та переконливих доводів, на підставі яких колегія суддів могла б дійти висновку про помилковість висновків суду першої інстанції.

6. Висновки апеляційного господарського суду за результатами перегляду рішення суду.

Відповідно до пункту 1 частини 1 статті 275 Господарського процесуального Кодексу України, суд апеляційної інстанції за результатами розгляду апеляційної скарги має право залишити судове рішення без змін, а скаргу без задоволення.
Частиною 1 статті 276 Господарського процесуального Кодексу України визначено, що суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.
Апеляційний господарський суд, здійснивши апеляційний перегляд справи у межах доводів апеляційної скарги, відповідно до вимог статті 269 Господарського процесуального кодексу України дійшов висновку про відсутність порушення судом першої інстанції норм матеріального і процесуального права.
Враховуючи викладене, апеляційний господарський суд вважає апеляційну скаргу такою, що не підлягає задоволенню, а ухвалу Господарського суду Запорізької області - такою, що підлягає залишенню без змін.

7. Щодо розподілу судових витрат.

Відповідно до статті 129 Господарського процесуального кодексу України судові витрати зі сплати судового збору за подання апеляційної скарги покладаються на скаржника. 

На підставі вищевикладеного, керуючись статтями 269, 275, 276, 282-284 ГПК України, Центральний апеляційний господарський суд,

ПОСТАНОВИВ:

1. Апеляційну скаргу Дніпровського відділу державної виконавчої служби у місті Запоріжжі Дніпровського міжрегіонального управління Міністерства юстиції України на ухвалу Господарського суду Запорізької області від 03.02.2026 у справі №908/2337/25 - залишити без задоволення.
2. Ухвалу Господарського суду Запорізької області від 03.02.2026 у справі №908/2337/25 - залишити без змін.
3. Витрати зі сплати судового збору за подання апеляційної скарги покласти на скаржника.
4. Постанова набирає законної сили з дня її прийняття. Право касаційного оскарження, строк на касаційне оскарження та порядок подання касаційної скарги передбачені ст. ст. 286-289 ГПК України.

Повний текст постанови складено 13.04.2026.

Головуючий суддя Ю.А. Джепа

Судді: О.Ю. Соп`яненко

С.В. Мартинюк