367/13971/25
2/179/566/26

Р І Ш Е Н Н Я
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

06 квітня 2026 року  Магдалинівський районний суд Дніпропетровської області у складі:

головуючого судді     Ковальчук Т.А. 
при секретарі     Хорольській І.П. 

розглянувши у судовому засіданні цивільну справу за позовомПриватного акціонерного товариства "Страхова компанія "ПЗУ Україна" до ОСОБА_1 про стягнення страхового відшкодування, 

В С Т А Н О В И В:

24 лютого 2026 року до Магдалинівського районного суду Дніпропетровської області за підсудністю надійшла позовна заява Приватного акціонерного товариства "Страхова компанія "ПЗУ Україна" до ОСОБА_1 про стягнення страхового відшкодування.

В обґрунтування вимог, позивач вказав, що 17.03.2023 року між Приватним акціонерним товариством «Страхова компанія «ПЗУ Україна» та ТОВ «ОКСІ РЕНТ», було укладено договір обов?язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів, поліс ВР/213716314, відповідно до якого забезпечений транспортний засіб «RENAULT Logan», д.н.з. НОМЕР_1 . 

30.10.2023 року, в м. Ірпінь, сталася дорожньо-транспортна пригода, за участю транспортного засобу засіб «RENAULT Logan», д.н.з. НОМЕР_2 , під керуванням ОСОБА_1 та транспортного засобу «Volkswagen Polo», д.н.з. НОМЕР_3 , під керуванням ОСОБА_2 , внаслідок чого автомобілі отримали механічні пошкодження. 

Внаслідок зазначеного вище внаслідок ДТІ було завдано майнової шкоди власнику транспортного засобу «Volkswagen Polo», д.н.з. НОМЕР_4 . На підставі звернення потерпілої особи, у відповідності до полісу обов?язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів N? EP/213716314 та вимог Закону України «Про обов?язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів», ПрАТ СК «ПЗУ Україна», складено страховий акт №33893/1 та визначено розмір страхового відшкодування в сумі - 86282,85 грн., яка була сплачена потерпілій особі (платіжна інструкція №00106659 від 01.12.2023 року).

У відповідності до ЗВІТУ № 707_23 PZU про оцінку вартості відновлювального ремонту колісного транспортного засобу, вартість відновлювального ремонту з урахуванням зносу транспортного засобу «Volkswagen Polo», д.н.з. НОМЕР_4 , з урахуванням ПДВ склала 102044,92грн..

Таким чином, позивач звертається до відповідача з позовом про відшкодування сплаченої суми страхового відшкодування в розмірі 86282,85 грн.

Представник позивача надав до суду заяву про розгляд справи без його участі, позовні вимоги підтримує в повному обсязі. 

Відповідач в судове засідання не з`явився, причини неявки суду невідомі.

Дослідивши докази, суд вважає, що позов підлягає задоволенню за наступних підстав.

Поліс №ЕР.213716314 від 17.03.2023 року, згідно якого Страховик – ПрАТ СК «ПЗУ Україна», страхувальник – ТОВ «ОКСІ РЕНТ», підтверджує факт укладення договору обов?язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів, відповідно до якого забезпечений транспортний засіб «RENAULT Logan», д.н.з. НОМЕР_1 . (а. с. 7).

Довідкою ТОВ «ОКСІ РЕНТ» вих..№1505 від 18.12.2024 року підтверджено, що позивач обґрунтовано звернувся до ОСОБА_1 як до відповідача, адже останній керував транспортним засобом на підставі договору прокату б/н від 30.08.2023 року, укладеного з ТОВ «ОКСІ РЕНТ». (а.с.6)

30.10.2023 року, в м. Ірпінь, сталася дорожньо-транспортна пригода, за участю транспортного засобу засіб «RENAULT Logan», д.н.з. НОМЕР_2 , під керуванням ОСОБА_1 та транспортного засобу «Volkswagen Polo», д.н.з. НОМЕР_3 , під керуванням ОСОБА_2 , внаслідок чого автомобілі отримали механічні пошкодження. 

Постановою Ірпінського міського суду Київської області від 29.11.2023 року у справі про адміністративне правопорушення № 367/9097/23 ОСОБА_1 визнано винним у скоєнні адміністративного правопорушення передбаченого ст. 124, ч.1 ст.130 КУПАП та притягнуто до відповідальності. (а. с. 23,24) 

Власник пошкодженого автомобіля ««Volkswagen Polo», д.н.з. НОМЕР_3 ОСОБА_2 звернувся до Приватного акціонерного товариства "Страхова компанія "ПЗУ Україна" із заявою про настання страхової події та виплату страхового відшкодування.

Згідно страхового акту №33893/1 від 31.10.2023 року, розмір нарахованого до виплати страхового відшкодування становить 86 282,85 грн. (а .с. 5). До позовної заяви також додано копії Довідки НПУ, звіту №707_23_PZU.

Відповідно до вимог пункту 22.1. стагті 22 Закону України «Про обов?язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» (в редакції, що діяла на момент виникнення спірних правовідносин) у разі настання страхового випадку страховик у межах страхових сум, зазначених у страховому полісі, відшкодовує у встановленому цим Законом порядку оцінену шкоду, заподіяну внаслідок дорожньо-транспортної пригоди життю, здоров?ю, майну третьої особи.

Відповідно до вимог статті 29 цього ж Закону у зв?язку з пошкодженням транспортного засобу відшкодовуються витрати, пов?язані з відновлювальним ремонтом транспортного засобу з урахуванням зносу, розрахованого у порядку, встановленому законодавством, включаючи витрати на усунення пошкоджень, зроблених навмисно з метою порятунку потерпілих внаслідок дорожньо-транспортної пригоди, з евакуацією транспортного засобу з місця дорожньо-транспортної пригоди до місця проживання того власника чи законного користувача транспортного засобу, який керував транспортним засобом у момент дорожньо-транспортної пригоди, чи до місця здійснення ремонту на території України. 

Якщо транспортний засіб необхідно, з поважних причин, помістити на стоянку, до розміру шкоди додаються також витрати на евакуацію транспортного засобу до стоянки та плата за послуги стоянки. Відповідно до вимог статті 12 цього ж Закону страхове відшкодування завжди зменшується на суму ОСОБА_3 . 

Відповідно до вимог підпункту «а» підпункту 38.1.1. пункту 38.1. статті 38 цього ж Закону страховик після виплати страхового відшкодування має право подати регресний позов до страхувальника або водія забезпеченого транспортного засобу, який спричинив дорожньо-транспортну пригоду, якщо він керував транспортним засобом у стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп?якіння або під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції. 

Відповідно до вимог ч. 1 ст. 1191 ЦК України особа, яка відшкодувала шкоду, завдану іншою особою, має право зворотної вимоги (регресу) до винної особи у розмірі виплаченого відшкодування, якщо інший розмір не встановлений законом.

Платіжною інструкцією №00106659 від 01.12.2023 року підтверджено факт виконання своїх зобов`язань позивачем і перераховано ОСОБА_2 суму страхового відшкодування у розмірі 86282,85 грн. (а.с.21)

Відповідно до ст.ст.15, 16 ЦК України, кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу.

За договором страхування одна сторона (страховик) зобов`язується у разі настання певної події (страхового випадку) виплатити другій стороні (страхувальникові) або іншій особі, визначеній у договорі, грошову суму (страхову виплату), а страхувальник зобов`язується сплачувати страхові платежі та виконувати інші умови договору (ст.979 ЦК України).

Згідно з п.3 ч.1 ст.988 ЦК України, страховик зобов`язаний у разі настання страхового випадку здійснити страхову виплату у строк, встановлений договором.

Як вбачається з ст.22 ЦК України особа, якій завдано збитків у результаті порушення її цивільного права, має право на їх відшкодування. Збитками є, зокрема, втрати, яких особа зазнала у зв`язку зі знищенням або пошкодженням речі, а також витрати, які особа зробила або мусить зробити для відновлення свого порушеного права (реальні збитки). Збитки відшкодовуються у повному обсязі, якщо договором або законом не передбачено відшкодування у меншому або більшому розмірі.
Відповідно до ч.1 ст.1166 ЦК України, майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала.

Згідно з ст.1187 ЦК України, шкода, завдана джерелом підвищеної небезпеки, відшкодовується особою, яка на відповідній правовій підставі (право власності, інше речове право, договір підряду, оренди тощо) володіє транспортним засобом, механізмом, іншим об`єктом, використання, зберігання або утримання якого створює підвищену небезпеку.

Шкода, завдана внаслідок взаємодії кількох джерел підвищеної небезпеки, відшкодовується на загальних підставах, а саме: 1) шкода, завдана одній особі з вини іншої особи, відшкодовується винною особою; 2) за наявності вини лише особи, якій завдано шкоди, вона їй не відшкодовується; 3) за наявності вини всіх осіб, діяльністю яких було завдано шкоди, розмір відшкодування визначається у відповідній частці залежно від обставин, що мають істотне значення. Якщо внаслідок взаємодії джерел підвищеної небезпеки було завдано шкоди іншим особам, особи, які спільно завдали шкоди, зобов`язані її відшкодувати незалежно від їхньої вини (ст.1188 ЦК України).

Відповідно до ст.979 ЦК України, за договором страхування одна сторона (страховик) зобов`язується у разі настання певної події (страхового випадку) виплатити другій стороні (страхувальникові) або іншій особі, визначеній у договорі, грошову суму (страхову виплату), а страхувальник зобов`язується сплачувати страхові платежі та виконувати інші умови договору.

Згідно до ст.25 Закону України «Про страхування» від 18 листопада 2021 року №1909-IX, здійснення страхових виплат проводиться страховиком згідно з договором страхування на підставі заяви страхувальника і страхового акта, який складається страховиком або уповноваженою особою, у формі, що визначається страховиком.

Крім того, згідно з ч.1 ст.1191 ЦК України особа, яка відшкодувала шкоду, завдану іншою особою, має право зворотної вимоги (регресу) до винної особи у розмірі виплаченого відшкодування, якщо інший розмір не встановлений законом.

Згідно ч.2 ст.8 Закону України «Про страхування», страховий випадок-подія передбачена договором страхування або законодавством, яка відбулась і з настанням якої виник обов`язок страховика здійснити виплату страхової суми (страхового відшкодувани) страхувальнику, застрахованій або іншій третій особі.

Відповідно до ст.27 Закону України «Про страхування» та ст.993 ЦК України до страховика, який виплатив страхове відшкодування за договором майнового страхування, в межах фактичних затрат переходить право вимоги, яке страхувальник або інша особа, що одержала страхове відшкодування, має до особи, відповідальної за заподіяний збиток.

У постанові Великої Палати Верховного Суду від 04.07.2018 у справі №755/18006/15-ц зроблено правовий висновок про те, що згідно з ст.993 ЦК України та ст.27 Закону України «Про страхування» до страховика потерпілого переходить право вимоги до завдавача шкоди у деліктному зобов`язанні у межах виплаченого потерпілому страхового відшкодування. Після такої виплати деліктне зобов`язання не припиняється. У ньому відбувається заміна кредитора: до страховика потерпілого переходить право вимоги, що належало цьому потерпілому у деліктному зобов`язанні, у межах виплаченого йому страхового відшкодування. Такий перехід права вимоги є суброгацією.

Велика Палата Верховного Суду неодноразово наголошувала на необхідності застосування передбачених процесуальним законом стандартів доказування та зазначала, що принцип змагальності забезпечує повноту дослідження обставин справи. Зокрема, цей принцип передбачає покладення тягаря доказування на сторони. Водночас цей принцип не створює для суду обов`язок вважати доведеною та встановленою обставину, про яку стверджує сторона. Таку обставину треба доказувати таким чином, аби реалізувати стандарт більшої переконливості, за яким висновок про існування стверджуваної обставини з урахуванням поданих доказів видається вірогіднішим, ніж протилежний. Тобто певна обставина не може вважатися доведеною, допоки інша сторона її не спростує (концепція негативного доказу), оскільки за такого підходу принцип змагальності втрачає сенс (постанова Великої Палати Верховного Суду від 18.03.2020 у справі №129/1033/13-ц).

Європейський суд з прав людини у рішенні від 23.08.2016 у справі «Дж. К. та інші проти Швеції» зазначив, що «у країнах загального права у кримінальних справах діє стандарт доказування «поза розумним сумнівом» («beyond reasonable doubt»). Натомість, у цивільних справах закон не вимагає такого високого стандарту; скоріше цивільна справа повинна бути вирішена з урахуванням «балансу вірогідностей». Суд повинен вирішити, чи існує вірогідність того, що на підставі наданих доказів, а також правдивості тверджень заявника, вимога цього заявника заслуговує довіри».

Такі тези викладено та застосовано, зокрема, у постанові Верховного Суду від 21.09.2022 у справі №275/732/17 (провадження №61-15117св21).

З огляду на такі обставини, враховуючи, що вина відповідача у спричинені ДТП встановлена судом, а позивач виконав покладені на нього обов`язки, передбачені договором страхування, - оплатив спричинені ДТП збитки в порядку виплати страхового відшкодування, суд вважає за можливе задовольнити позовні вимоги.

Відповідно до ст. 141 ЦПК України з відповідача необхідно стягнути судовий збір. 

Керуючись ст. ст. 263-265, 268 ЦПК України, суд

В И Р І Ш И В:

Позовні вимоги Приватного акціонерного товариства "Страхова компанія "ПЗУ Україна" до ОСОБА_1 про стягнення страхового відшкодування – задовольнити.

Стягнути із ОСОБА_1 на користь Приватного акціонерного товариства "Страхова компанія "ПЗУ Україна":

-суму страхового відшкодування в розмірі – 86282 грн. 85 коп.;

-судовий збір в розмірі 3028,00 грн.   

Відомості про учасників справи згідно з п. 4 ч. 5 ст. 265 ЦПК України.

Позивач – Приватне акціонерне товариство "Страхова компанія "ПЗУ Україна" (код ЄДРПОУ 20782312; адреса: вул. Січових стрільців, буд.40, м. Київ, 04053).

Відповідач – ОСОБА_1 , (РНОКПП НОМЕР_5 ; адреса: АДРЕСА_1 ).

Рішення може бути оскаржене в апеляційному порядку до Дніпровського апеляційного суду через Магдалинівський районний суд Дніпропетровської області шляхом подачі апеляційної скарги в 30-денний строк з дня проголошення рішення.

Суддя      Т.А.Ковальчук