ПІВНІЧНИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД 
вул. Шолуденка, буд. 1, літера А, м. Київ, 04116 (044) 230-06-58 inbox@anec.court.gov.ua 

ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
"15" квітня 2026 р. Справа№ 910/13313/25
Північний апеляційний господарський суд у складі колегії суддів: 
головуючого: Крижного О.М.
суддів: Гаврилюка О.М. 
Ткаченка Б.О. 

без виклику учасників судового процесу
розглянувши апеляційну скаргу Фізичної особи - підприємця Дорошенка Антона Сергійовича на рішення Господарського суду міста Києва від 20.01.2026 
у справі №910/13313/25 (суддя Шкурдова Л.М.)
за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю "Юкрейніан Дівелопмент Сервіс"
до Фізичної особи-підприємця Дорошенка Антона Сергійовича
про стягнення 266 600,00 грн

ВСТАНОВИВ:

Короткий зміст позовних вимог і рішення суду першої інстанції.
Товариство з обмеженою відповідальністю "Юкрейніан Дівелопмент Сервіс" звернулося до Господарського суду міста Києва з позовом до Фізичної особи-підприємця Дорошенка Антона Сергійовича про стягнення 266600,00 грн.
Рішенням Господарського суду міста Києва від 20.01.2026 у справі №910/13313/25 позов Товариства з обмеженою відповідальністю "Юкрейніан Дівелопмент Сервіс" до Фізичної особи-підприємця Дорошенка Антона Сергійовича про стягнення 266 600,00 грн задоволенно повністю: стягнуто з Фізичної особи-підприємця Дорошенка Антона Сергійовича на користь Товариства з обмеженою відповідальністю "Юкрейніан Дівелопмент Сервіс" 266 600,00 грн попередньої оплати, 3199, 20 грн витрат зі сплати судового збору.
Рішення суду першої інстанції мотивоване тим, на виконання умов договору на розробку та постачання програмної продукції № 251124/001 від 25.11.2024 позивач перерахував відповідачу 266600,00 грн. в якості попередньої оплати за надання послуг, що підтверджується долученими до матеріалів справи платіжними інструкціями № 2019 від 22.11.2024 р. на суму 155300,00 грн. та № 2196 від 27.03.2025 р. на суму 111300,00 грн., однак відповідач не виконав взяті на себе зобов`язання за договором. 
Суд першої інстанції дійшов висновку, що матеріали справи не містять ані підписаного сторонами акту приймання-передачі наданих послуг за відповідним етапом виконання робіт, ані акту приймання-передачі програмної продукції.
Відповідач, доводів позивача не спростував, жодних доказів на доведення відсутності заборгованості або факту виконання робіт за договором на розробку та постачання програмної продукції № 251124/001 від 25.11.2024 р. на суму 266600,00 грн. суду не надав, тому вимогу позивача про стягнення з відповідача 266600,00 грн. задоволено судом першої інстанції.
Короткий зміст вимог апеляційної скарги.
Не погоджуючись з прийнятим рішенням, Фізична особа - підприємець Дорошенко Антон Сергійович звернувся до Північного апеляційного господарського суду із апеляційною скаргою, в якій просить суд відкрити апеляційне провадження у даній справі та рішення Господарського суду міста Києва від 20.01.2026 у справі №910/13313/25 скасувати повністю. 
Узагальнені доводи особи, яка подала апеляційну скаргу.
Апелянт зазначає, що суд першої інстанції, не з`ясував обставин, що мають значення для справи, фактично на віру прийняв факт невиконання договору саме Відповідачем, хоча, як зазначалося, докази такого невиконання Позивачем не надавалися, а порядок вирішення спорів, визначений п.10.1 договору, ним не дотримано.
Апелянт звертає увагу апеляційного господарського суду, що Позивачем не надано доказів невиконання договору, окрім пояснень. Зокрема, Позивачем не було надано ділової переписки стосовно надання послуг Відповідачем, відсутні будь-які звернення, вимоги, претензії, що підтверджували би невиконання Відповідачем його зобов`язань. При цьому Позивачу відомий пункт 10.1 договору № 251124/001 від 25.11.2024 р., у відповідності до якого Сторони вирішують суперечки та розбіжності шляхом переговорів. Позивачем не надано доказу ініціювання ним будь-яких переговорів з приводу виконання зазначеного договору, та, тим більше, доказів ухилення від проведення таких переговорів Відповідачем. Отже, твердження про невиконання Відповідачем договору базуються виключно на поясненнях Позивача та не мають документального підтвердження, що не виключає не підписання Сторонами актів прийому-передачі наданих послуг, передбачених п.5.5-5.7 та 5.11 договору між Сторонами з причин, не пов`язаних із порушенням договору Відповідачем.
За доводами апелянта безумовно підлягали встановленню у даній справі причини не підписання Сторонами актів приймання-передачі наданих послуг, хід виконання договору, наявність фактів переговорів між Сторонами, а також не встановлено факту ненадання послуг Відповідачем як виконавцем, що призвело до ухвалення необґрунтованого рішення. 
Узагальнені доводи та заперечення інших учасників справи.
Товариство з обмеженою відповідальністю "Юкрейніан Дівелопмент Сервіс" проти апеляційної скарги заперечує, посилаючись що Відповідачем не надано жодного доказу щодо фактично виконаних робіт, зокрема не долучено акти приймання-передачі, або доказу направлення таких актів на адресу Позивача, які би підтверджували передачу результату робіт у порядку, визначеному Договором, тому доводи апеляційної скарги про нібито недостатність доказів з боку Позивача є безпідставними та фактично зводяться до спроби перекласти на Позивача обов`язок доведення належного виконання робіт, який покладається саме на відповідача. Апеляційна скарга не містить конкретних обставин, які залишилися недоведеними, та не спростовує встановлені судом першої інстанції фактів.
Звертаємо увагу апеляційного господарського суду, що Відповідач посилається на відсутність "заявки" як на причину бездіяльності, однак, Відповідач прийняв оплату за перші два етапи
робіт. Факт отримання грошових коштів Відповідачем не заперечується. Відповідач сам підтверджує, що надання послуг здійснюється поетапно згідно з Додатком №2. Отримавши оплату, Відповідач підтвердив свою готовність і обов`язок виконувати відповідні етапи робіт у визначені графіком строки, що робить посилання на "письмову заявку" безпідставним.
Також Позивач вважає безпідставним посилання апелянта на відсутність досудового врегулювання спору, оскільки між сторонами велися переговори та направлялась претензія, тому позивач, використовуючи судовий спосіб захисту його права, діяв у порядку, передбаченому як положеннями матеріального, так і процесуального законодавства України. 
Встановлені судом першої інстанції та неоспорені обставини, а також обставини, встановлені судом апеляційної інстанції, і визначені відповідно до них правовідносини.
25.11.2024 між Товариством з обмеженою відповідальністю "Юкрейніан Дівелопмент Сервіс" (замовник) та Фізичною особою-підприємцем Дорошенком Антоном Сергійовичем (виконавець) укладено договір на розробку та постачання програмної продукції № 251124/001, відповідно до п. 2.1 якого замовник доручає, а виконавець приймає на себе виконання наступних робіт: створення програмного комплексу "Сервер інформаційних табло пасажирського транспорту міста" (п. 2.1.1); встановлення ПК на сервер замовника (п. 2.1.2); первинне налаштування ПК для роботи з АСДУ КП "Київпастранс" (п. 2.1.3); надання експлуатаційної документації на ПК та початкового коду (п. 2.1.4); надання консультацій персоналу замовника - з проблем експлуатації ПК (п. 2.1.5); надання замовникові рекомендацій щодо удосконалення та організації своєї діяльності в межах предмета договору (п. 2.1.6).
Згідно з п. 4.1 договору вартість надання послуг, зазначених в п.п. 2.1.1-2.1.6 цього договору, становить 312100,00 грн.
Замовник здійснює оплату послуг протягом 3 робочих днів перед початком кожного етапу згідно поетапного плану, який є додатком до цього договору (п. 4.2 договору).
За умовами п.п. 5.1, 5.2, 5.5, 5.9, 5.10 та 5.11 договору виконавець приступає до надання послуг за цим договором з дати отримання письмової заявки від замовника.
Надання послуг за цим договором здійснюється поетапно згідно з поетапним планом, затвердженим договором.
Результати наданих послуг передаються виконавцем замовнику шляхом завантаження виконавцем таких результатів на сервер з налаштуванням обладнання (ЕІТ), згідно переліку, визначеного додатком до цього договору, якщо інше не буде узгоджено сторонами.
Виконавець зобов`язується власними силами та засобами здійснити поставку ПП в строк, визначений у відповідному додатку (специфікації) до місця приймання, визначеного додатком до цього договору, а замовник прийняти та оплатити ПП на умовах цього договору.
Пунктом 11.1 договору визначено, що останній набирає чинності (вважається укладеним) з дати його підписання уповноваженими представниками сторін та скріплення відбитками печаток (у разі наявності) і діє до 28.02.2025 р., але в будь-якому разі до повного виконання сторонами своїх зобов`язань за договором.
Відповідно до п. 11.2 договору строк виконання кожного етапу встановлюється поетапним планом до договору.
Згідно з п. 11.3 договору закінчення строку дії цього договору не звільняє сторони від відповідальності за його порушення, яке мало місце під час дії цього договору, якщо інше не передбачено письмовими домовленостями сторін. Закінчення строку дії цього договору не звільняє сторони від виконання тих зобов`язань, які виникли за договором протягом строку його дії та залишилися невиконаними.
Поетапним планом виконання робіт (додаток 2 до договору) встановлено наступне:
- 1 етап: початок - дата підписання договору, кінець - + 20 днів, сума - 155300,00 грн.;
- 2 етап: початок - +3 дні від етапу 1, кінець - +15 днів, сума - 11130,00 грн.;
- 3 етап: початок - +3 дні від етапу 2, кінець - +15 днів, сума - 45500,00 грн.
На виконання умов договору позивач перерахував відповідачу 266600,00 грн. в якості попередньої оплати за надання послуг, що підтверджується долученими до матеріалів справи платіжними інструкціями № 2019 від 22.11.2024 р. на суму 155300,00 грн. та № 2196 від 27.03.2025 р. на суму 111300,00 грн.
Так, згідно з п. 5.5 договору замовник протягом 10 робочих днів з дня отримання акту приймання-передачі наданих послуг за відповідним етапом, зобов`язаний надіслати виконавцю підписаний акт приймання-передачі наданих за відповідним етапом послуг або подати вмотивовану відмову від їх прийняття.
Відповідно до п. 5.11 договору датою поставки програмної продукції є дата підписання сторонами акту приймання-передачі ПП.
Матеріалами справи не містять доказів виконання відповідачем взятих на себе зобов`язання за договором на розробку та постачання програмної продукції № 251124/001 від 25.11.2024 р. в частині виконання оплачених позивачем етапів робіт, передбачених п.п. 2.1.1 та 2.1.2 договору.
Так, згідно з п. 5.5 договору замовник протягом 10 робочих днів з дня отримання акту приймання-передачі наданих послуг за відповідним етапом, зобов`язаний надіслати виконавцю підписаний акт приймання-передачі наданих за відповідним етапом послуг або подати вмотивовану відмову від їх прийняття.
Відповідно до п. 5.11 договору датою поставки програмної продукції є дата підписання сторонами акту приймання-передачі ПП.
Позивачем заявлено про стягнення з відповідача 266600,00 грн. заборгованості.
Доводи, за якими суд апеляційної інстанції погодився та не погодився з висновками суду першої інстанції.
За результатом розгляду справи суд першої інстанції дійшов висновку, що матеріали справи не містять ані підписаного сторонами акту приймання-передачі наданих послуг за відповідним етапом виконання робіт, ані акту приймання-передачі програмної продукції, доказів на доведення відсутності заборгованості або факту виконання робіт за договором на розробку та постачання програмної продукції № 251124/001 від 25.11.2024 на суму 266600,00 грн. відповідач суду не надав.
Апеляційний господарський суд погоджується із висновками суду першої інстанції, що сторонами погоджено Поетапний план виконання робіт (додаток 2 до договору), позивачем перераховано відповідачу 266600,00 грн. попередньої оплати за надання послуг.
Також сторонами узгоджений порядок прийняття робіт, а саме замовник протягом 10 робочих днів з дня отримання акту приймання-передачі наданих послуг за відповідним етапом, зобов`язаний надіслати виконавцю підписаний акт приймання-передачі наданих за відповідним етапом послуг або подати вмотивовану відмову від їх прийняття.
Водночас, матеріалами справи не містять доказів виконання відповідачем взятих на себе зобов`язання за договором на розробку та постачання програмної продукції № 251124/001 від 25.11.2024 р. в частині виконання оплачених позивачем етапів робіт, передбачених п.п. 2.1.1 та 2.1.2 договору.
Мотиви прийняття або відхилення кожного аргументу, викладеного учасниками справи в апеляційній скарзі та відзиві на апеляційну скаргу.
Суд не погоджується із доводами апелянта, що суд першої інстанції не з`ясував обставин, що мають значення для справи, фактично на віру прийняв факт невиконання договору саме Відповідачем, хоча, як зазначалося, докази такого невиконання Позивачем не надавалися, а порядок вирішення спорів, визначений п.10.1 договору, ним не дотримано.
Необхідність доводити обставини, на які учасник справи посилається як на підставу своїх вимог і заперечень у господарському процесі, є складовою обов`язку сприяти всебічному, повному та об`єктивному встановленню усіх обставин справи, що передбачає, зокрема, подання належних доказів, тобто таких, що підтверджують обставини, які входять до предмета доказування у справі, з відповідним посиланням на те, які обставини цей доказ підтверджує (правова позиція, наведеної у постановах Верховного Суду від 05.02.2019 у справі № 914/1131/18, від 26.02.2019 у справі № 914/385/18, від 10.04.2019 у справі № 904/6455/17, від 05.11.2019 у справі №
915/641/18.
При цьому одним з основних принципів господарського судочинства є принцип змагальності. Названий принцип полягає у тому, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається на підтвердження чи заперечення вимог.
Принцип змагальності забезпечує повноту дослідження обставин справи.
Цей принцип передбачає покладання тягаря доказування на сторони. Одночасно цей принцип не передбачає обов`язку суду вважати доведеною та встановленою обставину, про яку сторона стверджує. Така обставина підлягає доказуванню таким чином, аби задовольнити, як правило, стандарт переваги більш вагомих доказів, тобто коли висновок про існування стверджуваної обставини з урахуванням поданих доказів видається більш вірогідним, ніж протилежний (близька за змістом правова позиція викладена у постановах Верховного Суду від 18.11.2019 у справі № 902/761/18, від 20.08.2020 у справі № 914/1680/18).
Відповідно до п. 5.5 Договору, результати кожного етапу мають фіксуватися шляхом підписання відповідних актів приймання-передачі.
Між тим, апелянтом не надано доказів виконання відповідачем взятих на себе зобов`язання за договором на розробку та постачання програмної продукції № 251124/001 від 25.11.2024 р. в частині виконання оплачених позивачем етапів робіт, передбачених п.п. 2.1.1 та 2.1.2 договору.
Відповідно до п. 5.2 Договору, надання послуг здійснюється поетапно згідно з Поетапним планом, затвердженим Додатком № 2, що є невід`ємною частиною Договору. Додаток №2 (Поетапний план виконання робіт) встановлює конкретні строки виконання робіт, обчислені "з дати підписання Договору", а також графік оплати. Таким чином, строк виконання робіт Відповідачем встановлений Договором та Додатком № 2, що спростовує доводи апелянта про те, що він не приступив до надання послуг через відсутність "письмової заявки" від Замовника
Також апеляційний господарський суд відхиляє доводи апелянта щодо недотримання досудового врегулювання спору.
Так, у рішенні Конституційного Суду України від 09 липня 2002 року №15-рп/2002 зазначено, що обрання певного засобу правового захисту, у тому числі й досудового врегулювання спору, є правом, а не обов`язком особи, яка добровільно, виходячи з власних інтересів, його використовує. Встановлення законом обов`язкового досудового врегулювання спору обмежує можливість реалізації права на судовий захист.
У даному випадку позивач наділений можливістю реалізувати своє право на стягнення заборгованості шляхом пред`явлення досудової вимоги, так і шляхом безпосереднього звернення до суду з відповідним позовом.
При цьому, згідно з рішенням Конституційного Суду України від 09.07.2002 №15- рп/2002 (справа №1-2/2002 про досудове врегулювання спорів) право особи (громадянина України, іноземця, особи без громадянства, юридичної особи) на звернення до суду за вирішенням спору не може бути обмежене законом, іншими нормативно-правовими актами. Встановлення законом або договором досудового врегулювання спору за волевиявленням суб`єктів правовідносин не є обмеженням юрисдикції судів і права на судовий захист.
Чи були і ким порушені, невизнані або оспорені права чи інтереси, за захистом яких особа звернулася до суду.
Суд констатує право сторони на звернення до суду із апеляційною скаргою на рішення суду першої інстанції. У межах розгляду апеляційної скарги встановлено, що права відповідача порушені не були.
Висновки за результатами розгляду апеляційної скарги.
Відповідно до статті 837 Цивільного кодексу України за договором підряду одна сторона (підрядник) зобов`язується на свій ризик виконати певну роботу за завданням другої сторони (замовника), а замовник зобов`язується прийняти та оплатити виконану роботу. Договір підряду може укладатися на виготовлення, обробку, переробку, ремонт речі або на виконання іншої роботи з переданням її результату замовникові.
Відповідно до частини 1 статті 509 Цивільного кодексу України, зобов`язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку.
Відповідно до статті 526 Цивільного кодексу України зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Одностороння відмова від зобов`язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом (стаття 525 Цивільного кодексу України).
Договір є обов`язковим для виконання сторонами (стаття 629 Цивільного кодексу України). 
Якщо у зобов`язанні встановлений строк його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (стаття 530 Цивільного кодексу України).
Згідно зі статтею 610 Цивільного кодексу України виконання зобов`язання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання), є порушенням зобов`язання.
Відповідно до частини 1 статті 612 Цивільного кодексу України боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов`язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом.
Зобов`язання припиняється виконанням, проведеним належним чином (стаття 599 Цивільного кодексу України).
За приписами статті 846 Цивільного кодексу України строки виконання роботи або її окремих етапів встановлюються у договорі підряду.
Якщо у договорі підряду не встановлені строки виконання роботи, підрядник зобов`язаний виконати роботу, а замовник має право вимагати її виконання у розумні строки, відповідно до суті зобов`язання, характеру та обсягів роботи та звичаїв ділового обороту.
Якщо договором підряду не передбачена попередня оплата виконаної роботи або окремих її етапів, замовник зобов`язаний сплатити підрядникові обумовлену ціну після остаточної здачі роботи за умови, що роботу виконано належним чином і в погоджений строк або, за згодою замовника, - достроково.
Підрядник має право вимагати виплати йому авансу лише у випадку та в розмірі, встановлених договором (стаття 854 Цивільного кодексу України).
Відповідно до частини 1 статті 74 Господарського процесуального кодексу України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень.
Належними є докази, на підставі яких можна встановити обставини, які входять в предмет доказування. Суд не бере до розгляду докази, які не стосуються предмета доказування.
Предметом доказування є обставини, які підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення.
Обставини, які відповідно до законодавства повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування.
Докази, одержані з порушенням закону, судом не приймаються. Достовірними є докази, створені (отримані) за відсутності впливу, спрямованого на формування хибного уявлення про обставини справи, які мають значення для справи.
Наявність обставини, на яку сторона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, вважається доведеною, якщо докази, надані на підтвердження такої обставини, є більш вірогідними, ніж докази, надані на її спростування.
Питання про вірогідність доказів для встановлення обставин, що мають значення для справи, суд вирішує відповідно до свого внутрішнього переконання (статті 76-79 Господарського процесуального кодексу України).
Відповідно до статті 86 Господарського процесуального кодексу України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів.
Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також вірогідність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності.
Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), який міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів).
Апеляційний господарський суд дійшов до висновку, що місцевий господарський суд правильно встановив, що сторонами встановлений поетапний план виконання робіт (додаток 2 до договору): 1 етап: початок - дата підписання договору, кінець - + 20 днів, сума - 155300,00 грн.; 2 етап: початок - +3 дні від етапу 1, кінець - +15 днів, сума - 11130,00 грн.; 3 етап: початок - +3 дні від етапу 2, кінець - +15 днів, сума - 45500,00 грн.
Позивач перерахував відповідачу 266600,00 грн. в якості попередньої оплати за надання послуг, що підтверджується долученими до матеріалів справи платіжними інструкціями № 2019 від 22.11.2024 р. на суму 155300,00 грн. та № 2196 від 27.03.2025 р. на суму 111300,00 грн., тобто фактично позивачем оплачені І та ІІ етап робіт.
Відповідно до п. 5.11 договору датою поставки програмної продукції є дата підписання сторонами акту приймання-передачі ПП.
Відповідачем не надано доказів виконання робіт за договором на розробку та постачання програмної продукції № 251124/001 від 25.11.2024 на суму 266 600,00 грн. ні у строки, встановлені договором ні протягом дії договору. 
За таких обставин апеляційний господарський суду погоджується із висновками місцевого господарського суду про наявність підстав для задоволення позову.
Відповідно до частини 1 статті 269 Господарського процесуального кодексу України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними у ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.
Суд апеляційної інстанції не обмежений доводами та вимогами апеляційної скарги, якщо під час розгляду справи буде встановлено порушення норм процесуального права, які є обов`язковою підставою для скасування рішення, або неправильне застосування норм матеріального права (частина 4 статті 269 Господарського процесуального кодексу України).
Враховуючи встановлені вище обставини справи, зазначені положення законодавства, апеляційний господарський суд відхиляє доводи апелянта, наведені в обґрунтування апеляційної скарги. 
Таким чином, апеляційний господарський суд вбачає підстави, передбачені статтею 276 Господарського процесуального кодексу України, для залишення рішення суду першої інстанції без змін, а апеляційних скарг - без задоволення. 
Судові витрати
Відповідно до статті 129 Господарського процесуального кодексу України судові витрати по сплаті судового збору за подання апеляційної скарги покладаються на апелянта. 
Керуючись ст. 129, ст. 275, ст. 276, ст. 282, ст. 284 Господарського процесуального кодексу України, Північний апеляційний господарський суд, -

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу апеляційну скаргу Фізичної особи - підприємця Дорошенка Антона Сергійовича на рішення Господарського суду міста Києва від 20.01.2026 у справі №910/13313/25 залишити без задоволення.
Рішення Господарського суду міста Києва від 20.01.2026 у справі №910/13313/25 залишити без змін. 
Витрати по сплаті судового збору за подання апеляційної скарги покласти на Фізичну особу - підприємця Дорошенка Антона Сергійовича.
Постанова набирає законної сили з дня її прийняття та, за загальним правилом, не підлягає оскарженню до Верховного Суду крім випадків, передбачених пунктом 2 частини 3 статті 287 Господарського процесуального кодексу України.
Повний текст постанови складено - 15.04.2026.

Головуючий суддя О.М. Крижний 

Судді О.М. Гаврилюк

Б.О. Ткаченко