Справа № 481/1637/25 
Провадж.№ 2/481/16/2026
Р І Ш Е Н Н Я
іменем У К Р А Ї Н И
заочне

25.02.2026  року     м.Новий Буг
Новобузький районний суд Миколаївської області в складі: головуючої судді Уманської О.В., за участю секретаря судового засідання Кузьміної Н.П., розглянувши в залі судового засідання у порядку спрощеного позовного провадження з викликом сторін цивільну справу за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «СВЕА ФІНАНС» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором,
УСТАНОВИВ:
у листопаді 2025 року Товариство з обмеженою відповідальністю «СВЕА ФІНАНС» звернулося до суду з позовом до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором №4643536 від 12.05.2024 року у розмірі 94 289,96 гривень.
В обґрунтування позовних вимог зазначено, що 12.05.2024 року між Товариством з обмеженою відповідальністю «ЛІНЕУРА УКРАЇНА» та ОСОБА_1 (далі відповідач) було укладено Договір про надання коштів на умовах споживчого кредиту №4643536, відповідно до умов якого відповідачу надано грошові кошти у сумі 19000,00 грн. Товариство свої зобов`язання за кредитним договором виконало в повному обсязі, а саме надало відповідачу грошові кошти в обсязі та у строк визначений умовами кредитного договору. Клієнт зобов`язаний у встановлений Договором строк повернути кредит та сплатити проценти за користування, штрафні санкції (у разі наявності) та інші платежі, передбачені Договором.
24.01.2025 року між ТОВ ««ЛІНЕУРА УКРАЇНА» та ТОВ «СВЕА ФІНАНС» було укладено договір факторингу №01.02-02/25, за яким первісний кредитор відступив позивачу за плату право грошової вимоги до відповідача за зобов`язаннями, що виникли з кредитного договору №4643536 від 12.05.2024 року.
Позичальник свої зобов`язання жодному з кредиторів належним чином не виконав, в зв`язку з чим виникла заборгованість в загальному розмірі 94289,96 гривень, в тому числі: заборгованість за кредитом у розмірі 18999,99 грн, заборгованість за процентами у розмірі 65789,97 грн, заборгованість за пенею, штрафом у розмірі 9500,00 грн. 
Вказану заборгованість позивач просив стягнути з відповідача у повному обсязі та розподілити судові витрати.
Ухвалою суду від 26.11.2025 року провадження у справі відкрито та призначено до розгляду в порядку спрощеного позовного провадження з викликом сторін 
Представник позивача в судове засідання не з`явився, в позовній заяві просив розгляд справи провести за його відсутності, позовні вимоги підтримав та просив їх задовольнити у повному обсязі, не заперечував проти заочного розгляду справи, у разі неявки відповідача.
Відповідач до суду неодноразово не з`явився, про час слухання справи повідомлявся належним чином. Клопотань про відкладення розгляду справи та відзиву на адресу суду від відповідача не надходило.
Зважаючи на те, що в матеріалах справи достатньо доказів для розгляду справи без участі відповідача, судом, зі згоди представника позивача, 25.02.2026 року постановлено ухвалу про розгляд справи в заочному порядку, на підставі наявних доказів, що відповідає положенням ст.ст. 280, 281 ЦПК України.
При цьому, оскільки в судове засідання сторони не з`явились, суд відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України, проводить слухання справи без фіксування судового процесу за допомогою звукозаписуючого технічного засобу.
Суд, дослідивши матеріали справи, встановив наступні факти і відповідні їм правовідносини.
12.05.2024 року між Товариством з обмеженою відповідальністю «ЛІНЕУРА УКРАЇНА» та ОСОБА_1 було укладено Договір про надання коштів на умовах споживчого кредиту №4643536. Відповідно до договору ТОВ «ЛІНЕУРА УКРАЇНА» зобов`язалося надати та надало ОСОБА_1 кредит у розмірі 19 000,00 грн зі строком користування протягом 360 днів, а відповідач зобов`язався вчасно повернути кредит, а також сплачувати проценти кожні 30 днів. Стандартна процентна ставка складає 1,50% в день. Знижена процентна ставка становить 1,43% в день та застосовується за умови сплати до 10.06.2024 року або протягом 3 днів після цієї дати коштів у сумі не менше суми першого платежу або здійснить часткове дострокове повернення кредиту. Денна процентна ставка: знижена – 1,494% , стандартна – 1,5% . Штраф за невиконання, або неналежне виконання зобов`язань щодо повернення суми кредиту та /або сплати процентів у розмірі 25% від суми невиконаного та /або неналежного виконання зобов`язання на кожен 7-й день кожного факту.
Факт перерахування 12.05.2024 року о 13:46:27 год ТОВ «ЛІНЕУРА УКРАЇНА» кредитних коштів у розмірі 19000,00 гривень на картковий рахунок відповідача НОМЕР_1 підтверджується повідомленням ТОВ «ПЕЙТЕК» від 24.01.2025 року.
24.01.2025 року між ТОВ «ЛІНЕУРА УКРАЇНА» та ТОВ «СВЕА ФІНАНС» було укладено договір факторингу №01.02-02/25, за яким первісний кредитор відступив позивачу за плату право грошової вимоги до відповідача за зобов`язаннями, що виникли з кредитного договору №4643536 від 12.05.2024 року.
Сума Фінансування позивачем первісному кредитору сплачена відповідно до платіжної інструкції №9901 від 27.01.2025 року у повному обсязі. Відповідно до витягу з Реєстру боржників№1 за договором факторингу №01.02-02/25 від 24.01.2025 року, під номером 1051 в реєстрі зазначено про відступлення прав вимоги до боржника ОСОБА_1 за кредитним договором №4643536 у сумі 94289,96 грн.
Згідно ч. 1 ст.626 ЦК України договором є домовленість сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків.
Ч. 1 ст. 627 ЦК України передбачає, що відповідно до ст.6 цього Кодексу сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначені умов договору з урахуванням вимог цього Кодексу, інших актів Цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості.
Відповідно до ч. 1ст.628ЦК України зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства.
Згідно ч. 1 ст. 1055 ЦК України кредитний договір укладається у письмовій формі.
Відповідно до ч. ч. 1-3 ст. 207 ЦК України (в редакції на час укладення договору) правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо його зміст зафіксований в одному або кількох документах (у тому числі електронних), у листах, телеграмах, якими обмінялися сторони.
Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо воля сторін виражена за допомогою телетайпного, електронного або іншого технічного засобу зв`язку.
Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо він підписаний його стороною (сторонами).
Використання при вчиненні правочинів факсимільного відтворення підпису за допомогою засобів механічного, електронного або іншого копіювання, електронного підпису або іншого аналога власноручного підпису допускається у випадках, встановлених законом, іншими актами цивільного законодавства, або за письмовою згодою сторін, у якій мають міститися зразки відповідного аналога їхніх власноручних підписів.
Вищевказаний договір був укладений з дотриманням вимог щодо укладення електронних правочинів, передбачених ч.ч. 1-3 ст. 207, ч. 1 ст. 1054, ч. 1 ст. 1055 ЦК України, ст.ст. 11,12 Закону України «Про електронну комерцію», який містить усю інформацію та умови, що є необхідними для даного виду договорів, складений в передбаченій законом формі, підписаний відповідачем одноразовим ідентифікатором – 23106.
Відповідно до ст. 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти.
До відносин за кредитним договором застосовуються положення щодо договору позики, якщо інше не встановлено законом і не випливає із суті кредитного договору.
Відповідно до ст. 629 ЦК України договір є обов`язковим для виконання сторонами.
Відповідно до ст.ст. 611,612,623-625,1049,1050 ЦК України позичальник зобов`язаний повернути позикодавцю позику у строк та в порядку, що встановлені договором.
В разі несвоєчасного повернення позики або її чергової частини (прострочення боржника) він не звільняється від обов`язку виконання зобов`язання, зокрема, повинен достроково повернути суму позики разом з процентами та іншими нарахуваннями, відшкодувати позикодавцю збитки та сплатити неустойку.
Також, відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 512 ЦК України кредитор у зобов`язанні може бути замінений іншою особою внаслідок передання ним своїх прав іншій особі за правочином (відступлення права вимоги).
Згідно ч. 1 ст. 1077, ч. 1 ст. 1078, ч. 1 ст. 1082 ЦК України за договором факторингу (фінансування під відступлення права грошової вимоги) одна сторона (фактор) передає або зобов`язується передати грошові кошти в розпорядження другої сторони (клієнта) за плату (у будь-який передбачений договором спосіб), а клієнт відступає або зобов`язується відступити факторові своє право грошової вимоги до третьої особи (боржника).
Предметом договору факторингу може бути право грошової вимоги, строк платежу за якою настав (наявна вимога), а також право вимоги, яке виникне в майбутньому (майбутня вимога).
Якщо відповідно до умов договору факторингу фінансування клієнта здійснюється шляхом купівлі у нього фактором права грошової вимоги, фактор набуває права на всі суми, які він одержить від боржника на виконання вимоги, а клієнт не відповідає перед фактором, якщо одержані ним суми є меншими від суми, сплаченої фактором клієнтові (ст.514, ч. 1 ст.1084 ЦК України).
З матеріалів справи вбачається, що відповідач свої зобов`язання жодному з кредиторів належним чином не виконав, у зв`язку з чим за кредитним договором відповідно до розрахунку заборгованості складеного первісним кредитором виникла заборгованість в загальному розмірі 94 289,96 грн, в тому числі: заборгованість за кредитом у розмірі 18 999,99 грн, заборгованість за процентами у розмірі 65 789,97 грн та штраф у розмірі 9 500,00 грн.
Заборгованість за кредитним договором повністю підтверджена відповідним розрахунком та узгоджується з умовами договору (в тому числі узгодженими сторонами розміром процентної ставки, строком кредитування та видом і розміром відповідальності).
Разом з тим стаття 8 Закону України «Про споживче кредитування» була доповнена частиною п`ятою згідно із Законом України «Про внесення змін до деяких законів України щодо удосконалення державного регулювання ринків фінансових послуг» №3498-IX від 22.11.2023, відповідно до якої максимальний розмір денної процентної ставки, розрахованої відповідно до частини четвертої цієї статті, не може перевищувати 1%.
Закон України «Про внесення змін до деяких законів України щодо удосконалення державного регулювання ринків фінансових послуг» №3498-IX від 22.11.2023 набрав чинності 24 грудня 2023 року.
Відповідно до частини 5 статті 94 Конституції України закон набирає чинності через десять днів з дня його офіційного оприлюднення, якщо інше не передбачено самим законом, але не раніше дня його опублікування.
Пунктом 17 Прикінцевих та Перехідних положень Закону «Про споживче кредитування» передбачено, що тимчасово, протягом 240 днів з дня набрання чинності Законом України «Про внесення змін до деяких законів України щодо удосконалення державного регулювання ринків фінансових послуг», установити, що максимальний розмір денної процентної ставки не може перевищувати: протягом перших 120 днів - 2,5 %; протягом наступних 120 днів - 1,5 %.
Перехідні положення законопроекту застосовуються, у разі якщо потрібно врегулювати відносини, пов`язані з переходом від існуючого правового регулювання до бажаного, того, яке має запроваджуватися з прийняттям нового закону. При цьому перехідні положення повинні узгоджуватися з приписами прикінцевих положень, що стосуються особливостей набрання чинності законом чи окремими його нормами. Норми тимчасового та локального характеру, якщо вони присутні в законі, також включаються до перехідних положень законопроекту.
У постанові Верховного Суду у складі Об`єднаної палати Касаційного цивільного суду від 06 листопада 2023 року у справі №204/224/21 (провадження №61-4202сво22) зазначено, що згідно з ч.5 ст.12 Закону України «Про споживче кредитування» умови договору про споживчий кредит, які обмежують права споживача порівняно з правами, встановленими цим Законом, є нікчемними.
Кредитний договір було укладено 12.05.2024 року.
Відтак, проценти за договором за №4643536 про надання коштів на умовах споживчого кредиту, з урахуванням вимог ст.8 Закону України «Про споживче кредитування» і п.17 Прикінцевих та перехідних положень Закону України «Про споживче кредитування», повинні нараховуватись з 12 травня 2024 року по 10 червня 2024 року (включно) до 1,43% в день ( відповідно до п.1.4.2 договору), з 10 червня 2024 року по 20 серпня 2024 року (включно) по 1.5% в день, з 21 серпня 2024 року по 24 січня 2025 року (включно) по 1% в день.
За такого, загальна сума нарахованих відсотків за договором повинна була нараховуватися наступним чином:
з 12 травня 2024 року по 20 серпня 2024 року (включно) відповідно до розрахунку заборгованості ( з врахуванням часткової сплати) - 21046,54 грн.;
з 21 серпня 2024 року по 24 січня 2025 року (включно) по 189,9999 грн. в день (157 днів) = 29 829,98 грн.
З огляду на вищенаведене загальний розмір заборгованості по процентам, з урахуванням суми сплачених відповідачем коштів на погашення процентів, повинен був становити 50 876,52 грн. 
Крім того відповідно до п.18 Прикінцевих та перехідних положень ЦК України внесеного ЗУ « Про внесення змін до Податкового кодексу України та інших законодавчих актів України щодо дії норм на період воєнного стану» №2120-ІХ від 15 березня 2022 року, який набрав чинності 17 березня 2022 року - у період дії в Україні воєнного, надзвичайного стану та у тридцятиденний строк після його припинення або скасування у разі прострочення позичальником виконання грошового зобов`язання за договором, відповідно до якого позичальнику було надано кредит (позику) банком або іншим кредитодавцем (позикодавцем), позичальник звільняється від відповідальності, визначеної статтею 625 цього Кодексу, а також від обов`язку сплати на користь кредитодавця (позикодавця) неустойки (штрафу, пені) за таке прострочення. Установити, що неустойка (штраф, пеня) та інші платежі, сплата яких передбачена відповідними договорами, нараховані включно з 24 лютого 2022 року за прострочення виконання (невиконання, часткове виконання) за такими договорами, підлягають списанню кредитодавцем (позикодавцем).
Воєнний стан в Україні введений Указом Президента України від 24 лютого 2022 року на час розгляду справи не припинено, тому право нараховувати штрафні санкції відповідно до ст. 625 ЦК України та неустойку у позивача відсутнє.
Таким чином, з відповідача на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «СВЕА ФІНАНС» підлягає стягненню лише заборгованість за тілом кредиту у розмірі 18 999,99 гривень та заборгованість за відсотками у розмірі 50 876,52 гривень, що разом становить 69 876,51 гривень.
Вирішуючи питання щодо розподілу судових витрат, суд на підставі ст.ст.133, 141 ЦПК України, враховуючи розмір та види судових витрат по справі, ступінь доведеності факту їх понесення позивачем, а також результат вирішення справи, вважає за необхідне стягнути з відповідача на користь позивача, понесені останнім при зверненні до суду судові витрати у справі пропорційно до розміру задоволених позовних вимог у вигляді судового збору в розмірі 1795,24 гривень. 
Керуючись ст.ст.12,13,76-83,141,259,263-265,280-282,289 ЦПК України, суд,
УХВАЛИВ:
Позовні вимоги Товариства з обмеженою відповідальністю «СВЕА ФІНАНС» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором – задовольнити частково.
Стягнути з ОСОБА_1 на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «СВЕА ФІНАНС» заборгованість за кредитним договором №4643536 від 12.05.2024 року в загальному розмірі 69 876,51 гривень, яка складається з заборгованості за основним боргом (тіло кредиту) у розмірі 18 999,99 гривень та заборгованості за процентами у розмірі 50 876,52 гривень.
Стягнути з ОСОБА_1 на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «СВЕА ФІНАНС» судовий збір в розмірі 1795,24 гривень. 
Заочне рішення може бути переглянуте районним судом при поданні відповідачем письмової заяви про перегляд заочного рішення протягом 30 днів з дня його проголошення. Учасник справи, якому повне заочне рішення суду не було вручене у день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на подання заяви про його перегляд – якщо така заява подана протягом двадцяти днів з дня вручення йому повного заочного рішення суду.
Заочне рішення суду може бути оскаржене позивачем до Миколаївського апеляційного суду шляхом подання апеляційної скарги протягом 30 днів з дня проголошення рішення.
Заочне рішення суду набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги, заяви про перегляд заочного рішення, якщо апеляційну скаргу, заяву про перегляд заочного рішення не буде подано.
Відомості про сторін:
Позивач: Товариство з обмеженою відповідальністю «СВЕА ФІНАНС», адреса місцезнаходження: 04070, м. Київ, вул. Іллінська 8, код ЄДРПОУ 37616221.
Відповідач: ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , адреса реєстрації: АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_2 .
Повний текст рішення виготовлено 25.02.2026 року. 

Суддя