БОЛГРАДСЬКИЙ РАЙОННИЙ СУД ОДЕСЬКОЇ ОБЛАСТІ
30.03.2026 
Справа №510/1290/18
Провадження №1-кп/497/9/26
ВИРОК
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

30.03.2026 року Болградський районний суд Одеської області у складі:

головуючого - судді ОСОБА_1 ,
секретарі судового засідання: ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,
за участю: прокурорів: ОСОБА_5 , ОСОБА_6 , ОСОБА_7 , ОСОБА_8 ,
обвинуваченого ОСОБА_9 та його захисника - адвоката ОСОБА_10 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м.Болград обвинувальний акт, затверджений прокурором 13.07.2018р., що надійшов до суду 10.12.2021р. з матеріалами кримінального провадження №1201460400000414 від 05.08.2014р. та з ухвалою Одеського апеляційного суду від 22.11.2021р. про визначення підсудності відносно

ОСОБА_9 ,  ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, уродженця м.Рені Одеської області, зі слів - має середню освіту, офіційно не працевлаштований, не одружений, дітей неповнолітніх на утриманні не має, зареєстрований та проживає за адресою: АДРЕСА_1 , не судимий, 
- який обвинувачується за ст.115ч.1 КК України, 

ВСТАНОВИВ:
Згідно обвинувального акту, гр. ОСОБА_9 обвинувачується в тому, що 05.08.2014р. приблизно о 01:00годині ночі (більш точний час не встановлено), перебуваючи у стані алкогольного сп`яніння за місцем свого проживання - на подвір`ї будинку АДРЕСА_1 , реалізуючи свій намір на позбавлення життя потерпілого ОСОБА_11 , - що виник в нього раптово, в ході сварки з потерпілим з підстав особистих неприязних відносин - що між ними також виникла раптово, - схопив зі столу правою рукою кухонний ніж, та умисно наніс ним потерпілому чотири різких удари в передню частину тулуба, спричинивши, таким чином, потерпілому чотири проникаючих колото-різаних поранення передньої поверхні грудної клітини з пошкодженням легенів, м`яких тканин грудної клітини та правого п`ятого ребра, що супроводжувалися рясною кровотечею в ліву (1750мл.) і праву (650мл.) плевральні порожнини, з зовнішньою кровотечею, крововиливом в оточуючі м`які тканини грудної клітини і тканини легенів по ходу ранових каналів та недокрів`ям внутрішніх органів, заподіявши, таким чином, гр. ОСОБА_11 проникаючі колото-різані поранення грудної клітини, які за критерієм небезпеки для життя є тяжкими тілесними ушкодженнями, від яких потерпілий помер на місці події в результаті крововтрати від умисних протиправних дій обвинуваченого.
Таким чином, ОСОБА_9  обвинувачується у скоєнні протиправними діями умисного кримінального правопорушення у виді тяжкого злочину, що передбачене ст.115ч.1 КК України - за кваліфікуючими ознаками: вбивство, тобто умисне протиправне заподіяння смерті іншій людині.
Допитаний у судовому засіданні обвинувачений  ОСОБА_9  вину свою не визнав та, стверджуючи, що він не спричиняв тілесних ушкоджень ОСОБА_11 , пояснив суду в ході допиту 21.06.2022р. (т.6,а.с.117) та в ході надання пояснень під час дослідження судом доказів, що він напередодні подій приїхав з Москви, де був на заробітках, а 04.08.2014р., напередодні вбивства, він вдень вирішив поїхати до знайомого велосипедом та зіштовхнувшись дорогою з ОСОБА_12 ) велосипедами, впали і дійсно посварився з ним, вони навіть трошки в ході сварки побилися - потерпілий ОСОБА_13 йому, обвинуваченому, розбив при цьому ніс, а він, обвинувачений, вдаривши потерпілого у відповідь - розбив йому брів, після чого він, обвинувачений, пішов додому, куди трохи пізніше прийшов ОСОБА_14 і став питати причину бійки, але він, ОСОБА_9 , відповів, що вони не билися, але пішов в бік домоволодіння ОСОБА_14 , біля якого надворі на лавочці сидів ОСОБА_13 , і він, ОСОБА_9 попросив в ОСОБА_15 ) пробачення, чим примирився з ним, після цього він, обвинувачений, покликав усіх до себе додому випити «мирову», і з ним пішли ОСОБА_14 і ОСОБА_16 ; спочатку він, обвинувачений, хотів винести вино на вулицю, але ОСОБА_14 і ОСОБА_16 захотіли зайти до нього у двір, тому він змушений був їх запросити, накрив на подвір`ї стіл - виніс закуску і вино; ОСОБА_17 сидів поряд з ним, ОСОБА_9 за столом і плакався, що вчора сильно напився, в ОСОБА_18 ( ОСОБА_19 ) лунала з сабвуфера музика, потім ОСОБА_19 сказав, що піде додому за флешкою з молдавською музикою, прийшов й ОСОБА_20 , вони посиділи трохи за столом вчотирьох, потім ОСОБА_19 пішов за флешкою до себе додому і він, ОСОБА_9 , проводив його до калітки і вже повертаючись, почув, що ОСОБА_20 (ОСОБА_11 ) і ОСОБА_16 сваряться, потім ОСОБА_21 схопив ніж зі столу і замахнувся на ОСОБА_20 , а той ОСОБА_22 «влупив», тоді він, обвинувачений, сказав ОСОБА_23 , що ОСОБА_20 прийшов до його будинку, але брати продовжували сваритися, бо вони завжди сварилися і вдома кожного дня б`ються, тому він, обвинувачений, відійшов в бік і став чекати, поки вони заспокояться. Аж тут ОСОБА_21 , після того. Як ОСОБА_20 вдарив його в груди і ОСОБА_21 почав падати назад, але втримався за стіл, схопив зі столу ніж і вдарив ним кілька разів ОСОБА_20 , але куди саме - він, обвинувачений не знає, бо був від них далеченько, після чого ОСОБА_20 впав, після чого прийшов ОСОБА_24 і запитав, що він наробив, після чого викликав швидку, вона приїхала і поїхала. Потім приїхав ОСОБА_25 - знайомий ОСОБА_18 , який працював в райвідділі, і разом з ОСОБА_18 вони почали вмовляти його, ОСОБА_9 , що то він вбив, пояснюючи, що в нього багато грошей, він може продати автобус і викрутитися, потім ОСОБА_26 почав лізти з ним, ОСОБА_9 в бійку, для того, щоби в нього були тілесні ушкодження, взяв склянку і кинув до того ж в нього, обвинуваченого, від чого в нього на лобі утворилася рана, яка кровоточила і це зафіксовано на відео. В нього, обвинуваченого, ніхто нічого не питав - всі вирішили й так, що він винуватий - послухалися ОСОБА_19 , який бігав і кричав, хто це зробив, хоча нічого не бачив. В той день він, обвинувачений, алкоголь не вживав, оскільки має підвищений тиск (журнал судового засідання від 23.05.2022, т.6,а.с.103,зв.). Злочин вчинив саме ОСОБА_27 - у стані алкогольного сп`яніння, образившись за щось на свого брата - потерпілого ОСОБА_11 - в ході побутової розмови між ними та сумісного вживання спиртних напоїв, і злочин цей був вчинений саме таким способом, як описано в обвинувальному акті, лише досудовим слідством неправильно встановлено обвинувачену особу - що неодноразово підтвердив в ході судового розгляду свідок ОСОБА_27 , який був допитаний в різних судах - у Болградському, Ренійському та Ізмаїльському у зв`язку з тим, що справа кілька разів починала розглядатися спочатку, і де він, свідок, без сумнівів розказав різним складам суду, що то саме він вбив свого брата - ОСОБА_11 , бо був у стані алкогольного сп`яніння, не усвідомлював, що вчиняє, та образився на нього через його образливі висловлювання на свою адресу в ході сварки між ними, яка виникла в той день в ході спільного розпивання спиртних напоїв і побутових розмов. Він, ОСОБА_9 , вважає, що свідок ОСОБА_27 та ОСОБА_14 домовилися з самого початку обвинуватити його, ОСОБА_9 у вбивстві поетрпілого ОСОБА_11 і сприяв їм в цьому товариш ОСОБА_14 - на прізвище ОСОБА_25 , який працював на той час в міліції і бував навіть в ОСОБА_14 вдома, і він же й бив його, обвнуваченого ОСОБА_9 , змушуючи підписати зізнання у вбивстві. Він, ОСОБА_9 , переконаний, що ОСОБА_28 ) домовився з працівниками міліції про те, щоби у вбивстві обвинуватили його, ОСОБА_9 , оскільки він на той час тільки-но приїхав з заробітків, в нього були гроші, і вони усі вважали, що він «викрутиться», адже невинуватий, а ОСОБА_16 , оскільки був раніше судимий і коштів не мав, бо не працював - таким чином уникне притягнення до відповідальності поки правоохоронні органи будуть розбиратися з версією про винуватість чи невинуватість його, ОСОБА_9 , у вчиненні цього злочину. Його, ОСОБА_9 , ОСОБА_25 вмовляв зізнатися, що то він вчинив злочин. Так, наступного дня, після того, як слідчим суддею не було обрано запобіжний захід у виді тримання під вартою йому, ОСОБА_9 , а обрано домашній арешт, а через три дні - приїжджали до нього, обвинуваченого, додому і просили 10-ть тисяч доларів та обіцяли три роки умовно, але він відмовився (журнал с.з., т.6,а.с.119зв.). Він, ОСОБА_9 , і в усіх судах, де розглядалася справа, і в ході досудового розслідування не визнавав себе винним, хоча слідчими до нього застосовувалися незаконні методи ведення слідства - зазначений працівник міліції ОСОБА_25 - товариш ОСОБА_29 - його, ОСОБА_9 , бив, у тому числі кулаком в голову - змушуючи зізнатися у вбивстві ОСОБА_11 , проте побиття довести неможливо, адже він бив без свідків і намагався не залишати тілесних пошкоджень. Крім того, ОСОБА_27 був неодноразово судимим і відбував покарання в місцях позбавлення волі - 11 років за зґвалтування, потім ще «сидів» за крадіжки, а Топазли 12 років був в тюрмі, хоча на той момент йому виповнилося тільки 26років. Стосовно місця перебування свідка ОСОБА_27 йому, обвинуваченому, відомо, що в того було три інсульти, і чи він ще живий - йому невідомо (т.6,а.с.119). Ще він, обвинувачений, дізнався через вісім років після вчинення цього злочину, що ОСОБА_17 і ОСОБА_14 хотіли його, обвинуваченого, пограбувати чи вбити, а ОСОБА_20 був на його боці, тому теж вирішив прийти в гості до нього, обвинуваченого додому, - щоби попередити вчинення правопорушення стосовно нього, ОСОБА_9 . Коли він, ОСОБА_9 , вже був у кайданках і збиралвся сідати у «воронок», Топазли його вдарив рукою, кулаком в обличчя, та потім, у машині. Мав намір ще раз вдарити (т.6,а.с.120зв.) На суді в ОСОБА_30 ( ОСОБА_13 ) сам розповів. Щ то він вбив свого брата.
Свідок ОСОБА_31  (т.6,а.с.115-118зв.), будучи допитаним у судовому засіданні 21.06.22р. пояснив суду, що є працівником поліції та був дільничним працівником міліції станом на день вчинення злочину; з обвинуваченим до вчинення злочину знайомим не був, в той день він, свідок, чергував, та після надходження дзвінка на «102» про вчинення злочину - він виїхав з оперативною групою на місце, де оперативну групу зустрів господар будинку - ОСОБА_9 та провів на подвір`я, видно було, що там було застілля - вживали їжу і спиртне, на подвір`ї знаходився ще один чоловік, в якого хворі ноги і який був у стані алкогольного сп`яніння і померлий; як було розташоване тіло померлого - він, свідок, не пам`ятає; скоро прийшов ще один молодий чоловік, в якого була агресивна поведінка, агресію він проявляв до ОСОБА_9 , тому доводилося за ним наглядати, щоби він нічого не накоїв, він звинувачував ОСОБА_9 у вбивстві, кинув в нього склянкою, але не попав, ОСОБА_32 був спокійний, кайданки на нього не надягали; крові та тілесних ушкоджень на ОСОБА_33 не було, ні на кому крові не було, ніхто не був мокрий, більше він, свідок, нічого не пам`ятає, оскільки був там хвилин 15-ть і пішов опитувати сусідів; хто вбив - при ньому, свідку, - ніхто не казав; з ним у складі оперативної групи виїжджав тепер колишній працівник міліції ОСОБА_34 , ОСОБА_35 , який досі є працівником райвідділу, та лікар ОСОБА_36 , здається, інших співробітників він не пам`ятає, та більше нічого пригадати не може (т.6,а.с.117-18).
Свідок ОСОБА_37 , допитаний у судовому засіданні 02.03.2023р. (т.6, журнал с.з., а.с.213-218зв.), пояснив суду, що особисто не знайомий з обвинуваченим, не пам`ятає рік вчинення злочину, але точно пам`ятає, що в той день він входив до складу слідчої групи та за повідомленням швидкої виїжджав на місце події, де побачив троє чоловіків, один з яких лежав на землі, як йому, свідку, сказали, - помер. Там ще був брат обвинуваченого та ОСОБА_38 , який повідомив, що коли вони пили, обвинувачений померлого вдарив ножем, однак обвинувачений це заперечував і пояснив, що померлого вбив його рідний брат; як його звали - свідок не пам`ятає. Ще свідок пригадав, що обвинувачений ОСОБА_9 був з голим торсом, в тапочках та штанях або шортах, які потім були вилучені, з тілесних ушкоджень в обвинуваченого була рана на обличчі, яку він отримав від того, що в нього кинув склянку ОСОБА_38 . Вони всі були п`яні, а самий п`яний - брат померлого, який навіть не стояв на ногах, бо не зміг піднятися, тому, на його, свідка, думку, не зміг би вбити потерпілого; звати брата померлого, начебто, ОСОБА_39 . Оперативна група прибула на місце через 10 хвилин після отримання повідомлення. ОСОБА_38 обвинувачував ОСОБА_9 у вбивстві, повідомив, що це був удар ножем зненацька, ніж, здається, лежав на столі зі слідами крові. ОСОБА_9 захищався від нападок ОСОБА_40 ). ОСОБА_41 плям начебто на вбитому не було, але він, свідок, точно не пам`ятає.

Крім того, в ході судового розгляду прокурором за сприянням суду були здійснені чисельні спроби для виклику і допиту інших свідків: ОСОБА_14 , ОСОБА_42 , ОСОБА_43 , ОСОБА_44 , ОСОБА_45 , ОСОБА_46 , ОСОБА_47 та ОСОБА_48 (т.6,а.с.120зв.-212), однак до матеріалів справи надходили відповіді працівників поліції, що ці свідки за місцем проживання не знайдені, судові повістки їм вручити не вдалося.
Протокольною ухвалою суду від 02.03.2023р. судом прокурору надавався строк для надання суду усіх доказів та забезпечення явки усіх інших свідків, для чого за клопотанням прокурора судові повістки були направлені судом на адресу Ізмаїльського РВП з дорученням про їх вручення, контроль за врученням повісток судом було покладено на прокурора (т.6,а.с.215-217).
Судове засідання 21.03.2023р. не відбулося через технічні перешкоди (а.с.224), свідки до суду не прибули, оскільки судові повістки не були вручені через їх відсутність за місцем проживання (рапорти на а.с.219-223 у т.№6), судові повістки направлені повторно.
У судовому засіданні 28.02.2023р. задоволено клопотання прокурора про надання доручення ДПСУ забезпечити суд відомостями щодо перетинання ДКУ кожним зі свідків (витяг з журналу с.з., т.6, а.с.236).
Згідно рапортів поліції (т.6,а.с.236-245), свідків дома не виявлено, судові повістки не вручені на 09:15год. 21.03.2023р.
Заява захисника про відкладення судового засідання через його зайнятість у судовому засіданні в антикорупційному суді (т.6,а.с.250).
Судом була отримана інформація з ДПСУ про виїзд за кордон свідка ОСОБА_49 ,1964р.н. (т.7,а.с.6).
За клопотанням захисника (т.6,а.с.246-249) судом встановлено прокурору остаточні дати для надання суду доказів, які ще не були надані суду - 10,12 та 14.07.2023р.
У судовому засіданні 10.07.2023р. прокурором заявлене клопотання про запит до Ренійського РВП ГУНП в Одеській області щодо долі кримінального провадження, відомості про яке мали бути внесені до ЄРДР за судовим повідомленням Ренійського районного суду Одеської області після допиту тим судом свідка ОСОБА_27 , який в ході судового засідання, будучи допитаним Ренійським судом в якості свідка, стверджував, що то він вбив свого брата ОСОБА_11 (т.7,а.с.24).
На запит суду за клопотанням прокурора Ренійським міським головою надано відповідь, що гр. ОСОБА_27 зареєстрований в АДРЕСА_2 , та, згідно довідки КУ Ренійської міської ради від 11.07.2023р. за №367, ОСОБА_27 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , є підопічним стаціонарного догляду для постійного або тимчасового догляду КУ «Центр надання соціальних послуг» за рішенням сектору соціального захисту населення апарату ВК Ренійської міської ради від 26.10.2022р. за №262-01 - з 01.11.2022р. по т.ч., є інвалідом 1-ї групи, ліжко хворим (т.7,а.с.37,38).
У судовому засіданні 14.07.2023р. був допитаний судом сідок ОСОБА_27 , який був доставлений працівниками правоохоронних органів до зали Ренійського районного суду Одеської області, як повідомили усно суду, - на функціональному ліжку з відділення «стаціонарного догляду для постійного або тимчасового проживання» (пансіонат для осіб похилого віку), оскільки він фактично перебуває в цьому закладі на лікуванні з 01.11.2022р., є інвалідом 1-ї групи і ліжко хворим (довідка КУ "Центр надання соціальних послуг" Ренійської міської ради Одеської області за вих.№367 від 11.07.2023р., kucnsp.reni@ukr.net, 68800, м.Рені, вул.Вознесенська,157, т.:04840-4-46-70, 098-653-80-48),  (т.7,а.с.48).
Так, свідок ОСОБА_50 , допитаний у судовому засіданні в режимі відеоконференції з зали Ренійського районного суду Одеської області, пояснив суду, що не пам`ятає дату вбивства свого брата - ОСОБА_11 , але вбив його точно він, свідок, а не ОСОБА_9 . Свідок пояснив, що в той день він, свідок, був в себе вдома з ОСОБА_18 (свідком ОСОБА_14 ), брата ( ОСОБА_11 ) вдома не було. Приблизно в обід ОСОБА_51 і він, свідок, вжили трохи спиртного - вина, потім пішли до ОСОБА_9 ( ОСОБА_9 ), і спочатку були там втрьох, потім пізніше туди прийшов й його, свідка, брат ( ОСОБА_11 ). ОСОБА_9 в себе вдома теж пригощав їх вином - сам наливав. Там вони сиділи приблизно годину. Вже було темно, вечір. Пили усі. Потім в ході спільної розмови, його - свідка ОСОБА_27 , вдарив його ж брат ( ОСОБА_11 ) у висок, а він, свідок, потім схопив ніж і вдарив брата у відповідь ножем. Де взяв ніж - він, свідок, не пам`ятає - може й на столі, але пам`ятає, що взяв ніж в праву руку, і наніс брату ( ОСОБА_11 ) приблизно три удари ножем в напрямку зверху - вниз в районі серця. ОСОБА_14 після цього втік - пішов до себе додому. ОСОБА_9 залишався на місці, у себе вдома. Далі він, свідок не пам`ятає, бо був п`яний, і його брат (потерпілий ОСОБА_11 ) також був п`яний. Він, свідок, на ОСОБА_9 в ході слідства наговорив, оскільки боявся, що його, свідка, візьмуть під варту і він «буде сидіти», а зараз йому, свідку, все одно. Йому, свідку, ніхто не погрожував і не примушував надавати свідчення проти ОСОБА_52 - він сам так тоді вирішив сказати, оскільки хотів, щоби ОСОБА_53 «сидів» і щоби він, свідок, не був визнаний винним. Також свідок ОСОБА_27 наполягав, що його брат (потерпілий ОСОБА_11 ) - перший вдарив його, свідка, в ході спору за фонарі, і між ними взагалі були неприязні стосунки. Він, свідок, пам`ятає, що в ОСОБА_54 і в його, свідка, брата - ОСОБА_11 в той день був якийсь спір, вдень, але у зв`язку з чим - йому невідомо, він шкодує, що так трапилося.
Після допиту свідка ОСОБА_27 прокурор заявив клопотання про перерву у судовому засіданні для того, щоби вирішити питання щодо кваліфікації дій обвинуваченого ОСОБА_9 або про відмову від обвинувачення (журнал судового засідання (т.7, а.с.48-49).
У судовому засіданні 11.08.2023р. (т.7,а.с.59) прокурор надав суду проект постанови про відмову від підтримання публічного обвинувачення (т.7,а.с.52-58) та письмові заперечення прокурора вищого рангу про відсутність в Ізмаїльської окружної прокуратури повноважень щодо затвердження такої відмови, оскільки це повноваження обласної прокуратури. При цьому прокурор пояснив. Що він звернувся до Одеської обласної прокуратури, але відповіді ще не отримав, просив продовження судового засідання відкласти.
Судом також двічі направлялися відповідні повідомлення Одеській обласній прокуратурі щодо розумного строку розгляду кримінальної справи - 11 та 17.08.2023р., які були отримані, але відповіді матеріали справи не містять (т.7,а.с.61,65).
Прокурором на його запит були отримані копії записів судових засідань, на його пояснення - для обласної прокуратури для вивчення, а також прокурору було роз`яснено можливість ознайомлення з матеріалами справи, у т.ч. й з записом судового засідання через підсистему «Електронний суд», яка на той момент почала діяти (т.7,а.с.68-70).
У судовому засіданні 11.10.2023р. прокурор звернувся з клопотанням про надання судом доручення щодо проведення слідчих (розшукових) дій під час удового провадження (т.7,а.с.71-74), а саме - провести слідчий експеримент зі свідком ОСОБА_27 , пояснивши суду, що для відмови від обвинувачення не всі можливі слідчі дії здійснені і без них буде неповнота досудового і судового розслідування.
Ухвалою суду від 11.10.2023р. клопотання прокурора було задоволено, та доручено Ізмаїльському РВП ГУНП в Одеській області у строк до наступного судового засідання - до 08.11.2023р. включно, з метою перевірки і уточнення показів свідка, - здійснити наступні слідчі (розшукові) дії: провести слідчий експеримент зі свідком ОСОБА_27 , ІНФОРМАЦІЯ_2 (місце проживання якого зареєстроване в АДРЕСА_2 , та який, згідно довідки КУ "Центр надання соціальних послуг" Ренійської міської ради (за вих.№367 від 11.07.2023р.), - з 01.11.2022р. фактично перебуває у відділенні "стаціонарного догляду для постійного або тимчасового проживання" цього закладу ( ІНФОРМАЦІЯ_3 , АДРЕСА_3 , т.: НОМЕР_1 , НОМЕР_2 ), є інвалідом 1-ї групи і ліжкохворим) - в ході якого необхідно було встановити та з`ясувати: 
1) обстановку на місці кримінального правопорушення, що сталося 05.08.2014р. в АДРЕСА_1 ; 
2) взаєморозташування свідка ОСОБА_27 , потерпілого (померлого) ОСОБА_11 та обвинуваченого ОСОБА_9 в момент нанесення тілесних ушкоджень ОСОБА_11 ;
3) механізм утворення та локалізацію тілесних ушкоджень ОСОБА_11 ;
4) з`ясувати чим та яким чином наносилися тілесні ушкодження - яким саме ножом наносилися удари ОСОБА_11 , в якій руці та яким хватом тримався ніж, напрямок нанесення ударів ножом, чи вчиняв активні дії потерпілий після отримання тілесних ушкоджень; 
5) які тілесні ушкодження були в потерпілого ОСОБА_11 (крім колото-різаних) та в обвинуваченого ОСОБА_9 , чи була у вказаних осіб зовнішня кровотеча; 
6) який мотив був у свідка ОСОБА_27 для нанесення тілесних ушкоджень брату ОСОБА_11 ; 
7) чому свідок ОСОБА_27 наразі змінив показання у порівнянні з тими, що надавав в ході досудового розслідування.
Контроль за виконанням даного доручення було цією ухвалою покладено на прокурора - процесуального керівника ОСОБА_7 , та ухвала була направлена електронною поштою: для виконання - до РВ Ізмаїльського РВП ГУНП в Одеській області, та для контролю - до Болградської окружної прокуратури та до Ізмаїльської окружної прокуратури Одеської області (т.7,а.с.27).
Згідно протоколу слідчого експерименту від 06.11.2023р. (т.7,а.с.92-94) - свідок ОСОБА_27 добровільно показав і показав у присутності понятих обставини вчинення ним злочину, підтвердивши свої свідчення у суді стосовно події та обставин вчинення ним кримінального правопорушення - спричинення ним його брату ОСОБА_11 двох ударів ножем в ході сварки з ним після сумісного вживання вина на подвір`ї домоволодіння ОСОБА_9 05.08.2014р., і ці його покази узгоджуються з його поясненнями суду та показами ОСОБА_9 до протоколу додано цифровий носій - мікро-сіді картку з перехідником з фіксацією слідчого експерименту та розписку ОСОБА_9 про те, що він добровільнго дозволив проведення слідчого експерименту в своєму домоволодінні (т.7,а.с.96,97).
09.11.2023р. у судовому засіданні прокурором заявлене клопотання про призначення комісійної судово-медичної експертизи і судово-психологічної експертизи з застосуванням спеціального технічного засобу - комп`ютерного поліграфа (т.7, а.с.82-85), яке ухвалою суду було задоволене (т.7,а.с.87), оскільки прокурор мотивував необхідність призначення цих експертиз тим же поясненням - що для відмови від обвинувачення не всі можливі слідчі дії здійснені і без них буде неповнота досудового і судового розслідування та йому не затвердить обласна прокуратура відмову від обвинувачення.

Судом також були досліджені письмові докази, що містяться в матеріалах кримінальної справи, з якими справа надійшла до Болградського районного суду Одеської області02.12.2021 після зміни підсудності ухвалою Одеського апеляційного суду від 22.11.2021р. (т.6, а.с.42-47).
Так, обвинувальний акт у кримінальному провадженні №1201460400000414, був затверджений заст.керівника Ізмаїльської місцевої прокуратури Одеської області 13.07.2018р., та спочатку був направлений 18.07.2018р., для розгляду до Ренійського районного суду Одеської області з Ізмаїльської місцевої прокуратури Одеської області (т.1,а.с.1) і розглядався у складі колегії з трьох суддів Ренійського районного суду Одеської області, та був майже розглянутий, але закінчити його розгляд тим складом суду не колегії суддів не вдалося через те, що в одного з суддів закінчилися повноваження (т.6.,а.с.32); при чому станом на той час захисник вважав, що прокуратурою навмисно затягувався розгляд обвинувального акту до закінчення повноважень в одного з суддів, які входили до складу колегії (заява захисника на адресу Ренійського районного суду Одеської області від 10.08.2021р., та його пояснення у судовому засіданні (т.6,а.с.26,32зв.).
Таким чином, до Болградського районного суду Одеської області після визначення нової підсудності ухвалою Одеського апеляційного суду від 22.11.2021р., обвинувальний акт надійшов 02.12.2021р. вже з долученими матеріалами досудового розслідування, що досліджувалися в ході розгляду обвинувального акту колегією суддів Ренійського районного суду Одеської області.
Ухвалою Болградського районного суду Одеської області від 10.12.2021р. кримінальна справа з обвинувальним актом відносно ОСОБА_9 була передана до канцелярії Болградського районного суду Одеської області для проведення перерозподілу та визначення складу суду у порядку ст.31ч.2 КПК України, оскільки в ході підготовчого судового засідання, під час виконання вимог ст.315 КПК України, постало питання про наявність в обвинуваченого клопотання про розгляд справи у складі колегії суддів після з`ясування судом питання за ст.31ч.2 КПК України, згідно якої кримінальне провадження в суді першої інстанції щодо злочинів, за вчинення яких передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк більше десяти років, здійснюється колегіально судом у складі трьох суддів лише за клопотанням обвинуваченого; тому, оскільки обвинувачений ОСОБА_9 обвинувачується за ст.115ч.1 КК України, санкція якої передбачає покарання у виді позбавлення волі строком від 7-ми до 15-ти років, на запитання суду обвинувачений та його захисник пояснили суду, що клопотання про розгляд кримінального провадження колегіально не мають, вважають необхідним розглядати обвинувальний акт судом у складі одного судді, прокурор не заперечував проти клопотання обвинуваченого та захисника, вважаючи це правом обвинуваченого, тому колегія суддів дійшла висновку, що, оскільки вимоги чинного законодавства передбачають на стадії підготовчого судового засідання з`ясувати питання щодо складу суду у кримінальних провадженнях, а вимога законодавства щодо наявності клопотання обвинуваченого носить імперативний характер у справах даної категорії, обвинуваченим та захисником не заявлено клопотання про розгляд даного кримінального провадження у складі колегії суддів, - судовий розгляд даного кримінального провадження підлягає здійсненню суддею одноособово.
Протоколом повторного автоматизованого розподілу судової справи між суддями у порядку ст.31ч.2 КПК України були вилучені (замінені) два судді зі складу суду (т.6,а.с.59).
Ухвалою у складі головуючого від 13.12.21р. було призначено продовження підготовчого судового засідання на 21.12.2021р., але за клопотанням захисника (т.6,а.с.63), яке підтримав прокурор - було відкладене на 28.01.2022р., яке, у свою чергу, теж за клопотанням захисника (т.6,а.с.68), було відкладене на 08.02.2022р., та яке, у свою чергу, теж було відкладене за клопотанням захисника (т.6,а.с.70) через його захворювання.
Ухвалою від 09.03.2022р. судом організовано участь захисника та обвинуваченого у судовому засіданні 09.03.2022р. в режимі відеоконференції з приміщенням Ренійського районного суду Одеської області. 
Ухвалою підготовчого судового засідання від 09.03.22р. у складі одного судді було призначено судовий розгляд по суті обвинувального акту відносно ОСОБА_9  - на 10:30годину 14.03.2022р., та, за клопотанням захисника і обвинуваченого - дистанційно в режимі відеоконференції між приміщеннями Болградського районного суду Одеської області та Ренійського районного суду Одеської області за участю прокурора Болградської окружної прокуратури, у судове засідання були викликані: прокурор Болградської окружної прокуратури, обвинувачений,його захисник, та потерпіла ОСОБА_55 - які були сповіщені про час та місце судового засідання, також суд ухвалив за клопотанням прокурора викликати свідків, що зазначені у реєстрі кримінального провадження.
Потерпіла ОСОБА_55 подала суду клопотання про розгляд у підготовчому судовому засіданні обвинувального акту без її участі у зв`язку зі станом її здоров`я (т.6, а.с.49), та пізніше - 28.04.2022р. - клопотання про розгляд обвинувального акту по суті - також без її участі (т.6,а.с.95,96), учасники судового засідання не заперечували проти розгляду справи без участі потерпілої, та не заперечували, що до обвинувального акту долучені матеріали кримінального провадження, які вже досліджувалися іншим складом суду.
14.04.2022р. судове засідання було відкладене на 03.05.2022р. за клопотанням прокурора - у зв`язку його зайнятістю в іншому процесі (т.6,а.с.89).

03.05.2022р. після оголошення прокурором обвинувального акту обвинувачений ОСОБА_9 повідомив суду, що не визнає свою вину, пояснення суду надасть в ході судового засідання (журнал судового засідання, т.6,а.с.97-99).
У вступній промові захисник повідомив, що з 2014-го року він і обвинувачений тривалий час - ще з досудового розслідування - намагаються переконати органи досудового слідства і суди, що цей злочин ОСОБА_9 не вчиняв, докази його невинуватості містяться в матеріалах справи (журнал с.з., т.6,а.с.98зв.).
Судом був визначений порядок та обсяг дослідження доказів, тому спочатку в ході судового засідання були досліджені докази, зібрані в ході досудового розслідування, які оголошував прокурор та досліджувалися відеозаписи (т.6,а.с.102-103):
- витяг з ЄРДР про внесення 05.08.2014р. відомостей про вчинення кримінального правопорушення за ч.1ст.115 КК України (т.5,а.с.1), а також доручення і повідомлення про початок досудового розслідування від 05.08.2024р. і постанови про утворення групи слідчих і групи прокурорів (т.5, а.с.2-6);
- рапорт від 05.08.2014р. майора міліції, - чергового СРПП Ренійського відділення поліції Ізмаїльського ВП ГУНП в Одеській області ОСОБА_56 ) про отримання в цей день о 02:50 годині повідомлення невідомої особи про те, що в АДРЕСА_2 лежить поранений чоловік і кличе на допомогу; виїздом СОГ встановлено, що власником будинку є ОСОБА_9 , який вживав спиртні напої з сусідамиОСОБА_11 , ОСОБА_14 та ОСОБА_11 , якому необхідна медична допомога (т.5,а.с.7);
- протокол місця огляду події від 05.08.2014р. - згідно якого з 03:15 до 05.55год. оглянуто домоволодіння АДРЕСА_4 , в ході огляду на подвір`ї під навісом виявлено труп гр. ОСОБА_57 , ніж кухонний з лезом 23см. зі плямами бурого кольору, гр. ОСОБА_14 , 1989р.н., ОСОБА_9 , ОСОБА_27 , в яких взято для експертного дослідження змиви з рук, зрізи нігтів, предмети одягу (т.5,а.с.8-9); при чому обвинувачений в ході дослідження фото- та відеофіксації цієї процесуальної дії, надавав пояснення щодо обставин та обстановки на момент вчинення злочину, наполягаючи на тому, що то не він вчинив вбивство ОСОБА_58 , а його брат - ОСОБА_16 (журнал с.з.,т.5,а.с.102-103);
- додатковий протокол місця огляду події від 05.08.2014р. - згідно якого з 07.25 до 08:34год. судово-медичний експерт ОСОБА_59 , оглянувши домоволодіння АДРЕСА_4 , зафіксував на фотокамеру обстановку місця події (т.5,а.с.10-16); 
- заява ОСОБА_27 про добровільну видачу ним предметів свого одягу та дозвіл на змиви з рук і зрізи нігтів (т.5,а.с.17);
- аналогічна заява ОСОБА_9 (т.5,а.с.18);
- та аналогічна заява ОСОБА_14 (т.5,а.с.19);
- диск з відео фіксацією ОМП - додаток до протоколу огляду місця події, на якому є підпис головуючого пор те, що він був досліджений в ході судового засідання 02.06.2022 (т.6,а.с.20);
- протоко медичного огляду №76 щодо встановлення факту вживання психоактивних речовин чи алкоголю від 05.08.2014р. стосовно ОСОБА_14 , є запах алкоголю, не заперечує вживання алкоголю, взята сеча о 06:45год. (т.5,а.с.21);
- протоко медичного огляду №77 щодо встановлення факту вживання психоактивних речовин чи алкоголю від 05.08.2014р. стосовно ОСОБА_27 , є запах алкоголю, не заперечує вживання алкоголю, взята сеча (т.5,а.с.22);
- протоко медичного огляду №78 щодо встановлення факту вживання психоактивних речовин чи алкоголю від 05.08.2014р. стосовно ОСОБА_9 , є запах алкоголю з порожнини рота, але заперечує факт вживання ним алкоголю, взята сеча о 06:48год. (т.5,а.с.23);
- постанова про залучення захисника ОСОБА_10 до участі у кримінальному провадженні для захисту прав ОСОБА_9 ;
- протокол затримання ОСОБА_9 05.08.2014р. о 03:45год. (т.5,а.с.26);
- протокол огляду трупу від 05.08.2014р. з 12:30 до 14:15 (т.5,а.с.30-32);
- лікарське свідоцтво про смерть ОСОБА_11 , 1965р.н. (т.5,а.с.33);
- копія паспорта ОСОБА_11 , 1965р.н. (т.5,а.с.34);
- висновок судово-медичного експерта №133 від 05.08.2014р., згідно якого смерть ОСОБА_11 настала за 4-12години до 07год.50хв. - коли він був оглянутий на місці події, в його крові виявлено було 2,9%о алкоголю, а в сечі - 2,85%о, що за життя означало сильний ступінь алкогольного сп`яніння (т.5,а.с.39-44);
- Акт су вдово-медичного дослідження №4647/133 від 12.8.2014р. Одеського обласного бюро СМЕ, згідно якого в ході судово-токсикологічного дослідження крові та сечі трупа ОСОБА_11 виявлено спирт етиловий в концентрації: в крові - 2,9%о, а в сечі - 2,85%о; (т.5,а.с.45);
- акт судово-медичного дослідження №536 від 13.08.2014р. КУ Бюро СМЕ, згідно якого пошкодження на лоскотах шкіри 1-4 могли утворитися ножем (т.5,а.с.547-52);
- повідомлення про підозру від 05.08.2014р. (т.5,а.с.53);
- копія паспорта ОСОБА_9 (т.5,а.с.54);
- вимога про наявність судимостей ОСОБА_9 - не притягувався (т.5,а.с.56);
- довідки лікарів нарколога та психіатра від 06.08.2022р. щодо ОСОБА_9 - на обліку не перебуває (т.5, а.с.56-57);
- відомості з місця проживання обвинуваченого ОСОБА_9 1954р.н., який, згідно рапорту працівника поліції від 06.08.2014р., за адресою АДРЕСА_1 - проживає сам, за місцем проживання характеризується незадовільно, тривалий час перебував в РФ на заробітках, скарг і заяв стосовно нього не надходило (т.5,а.с.56);
- ухвала слідчого судді від 07.08.2014р. про обрання ОСОБА_9 запобіжного заходу у виді цілодобового домашнього арешту (т.5,а.с.60-61);
- згідно протоколу освідування ОСОБА_9 від 07.08.2014р. в нього виявлене тілесне ушкодження - садно 2,0х0,8см на обличчі - в області перенісся, як він сам пояснив - отримав ушкодження від ОСОБА_29 , який вдарив його кулаком 05.08.2014р. (т.5,а.с.64);
- згідно протоколу освідування ОСОБА_11 від 07.08.2014р., в нього на тілі виявлено кілька тілесних ушкоджень (т.5,а.с.70);
- заява потерпілої ОСОБА_60 від 06.08.2014р. (т.5,а.с.77-79);
- висновок експерта №660 від 26.08.2014р., згідно якого судово-медичний експерт-імунолог зазначив, що кров потерпілого ОСОБА_11 відноситься до групи АВ , свідка ОСОБА_27 - до групи АВ, підозрюваного ОСОБА_9 - до групи В; на п1яти тампонах змивів з рук і тіла ОСОБА_9 виявлено кров людини в об`єктах 1-3, походження крові не виключається від потерпілого ОСОБА_11 чи від свідка ОСОБА_27 , в об`єкті №2 - не виключно походження від самого ОСОБА_9 (т.5,а.с.82-85); 
- висновок експерта №665 від 26.08.2014р., згідно якого судово-медичний експерт зазначив, що на чотирьох наданих тампонах зі змивами рук свідка ОСОБА_14 виявлено кров людини не виключається походження як від потерпілого ОСОБА_11 , так і від будь-якої іншої особи з антигеном Н, який є присутнім будь-якій групі крові за системою АВО (т.5,а.с.88-90);
- висновок експерта №670 від 26.08.2014р., згідно якого судово-медичний експерт зазначив, що на на трьох тампонах змивів з рук свідка ОСОБА_27 виявлено кров, і лише на об`єкті №3 виявлено білок людини, походження якої не виключається від потерпілого ОСОБА_11 за умови відсутності пошкоджень в свідка ОСОБА_27 (т.5,а.с.94-96);
- висновок експерта №704 від 26.09.2014р., згідно якого судово-медичний експерт зазначив, що кров потерпілого ОСОБА_11 відноситься до групи АВ з антигеном Н за системою АВО, свідка ОСОБА_27 - також відноситься до групи АВ з антигеном Н за системою АВО, свідка ОСОБА_61 - до групи О з ізогемагглютинінами анті-А та анті-В за системою АВО, підозрюваного ОСОБА_9 - до групи В з ізогемагглютиніном анті-А з супутнім антігеном Н за системою АВО; на чотирьох тампонах зі змивами з місця події виявлено кров людини, походження якої не виключається від самого потерпілого ОСОБА_11 , а за наявності пошкоджень в свідка ОСОБА_61 , свідка ОСОБА_27 та підозрюваного ОСОБА_9 - допускається домішок й їх крові (т.5, а.с.99-101);
- згідно висновку експерта №717 від 26.09.2014р., на дерев`яному табуреті, що вилучений з місця події, виявлено кров однієї людини, походження якої можливо від потерпілого ОСОБА_11 та свідка ОСОБА_27 , а за наявності пошкоджень в свідка ОСОБА_61 і підозрюваного ОСОБА_9 - допускається домішок й їх крові (т.5,а.с.105-107);
- згідно висновку експерта №724 від 18.09.2014р., на футболці, брюках, капцях свідка ОСОБА_27 виявлено кров людини, яка може належати як потерпілому ОСОБА_11 , так і самому свідку ОСОБА_27 за наявності в нього пошкоджень, а за наявності пошкоджень в свідка ОСОБА_61 і підозрюваного ОСОБА_9 - допускається домішок й їх крові (т.5,а.с.110-113);
- згідно висновку експерта №718 від 29.09.2014р., на футболці, брюках та капцях свідка ОСОБА_61 - лише на об`єкті №1 (на бірці) виявлено кров людини, яка може належати як потерпілому ОСОБА_11 , так і свідку ОСОБА_27 за наявності в нього пошкоджень з зовнішньою кровотечею на момент події, домішки крові підозрюваного ОСОБА_9 та самого свідка ОСОБА_61 - малоймовірна внаслідок невеликих плям (т.5,а.с.117-120);
- згідно висновку експерта №735 від 30.09.2014р., на брюках (об`єкт №1) і лівому капці підозрюваного ОСОБА_9 (об`єкти №№6,7) виявлено кров людини, походження якої не виключається від самого підозрюваного ОСОБА_9 , на чоловічих брюках (об`єкт №2), правому капці (об`єкт №3) та лівому капці (об`єкт №5) неможна виключити походження як від потерпілого ОСОБА_11 , так і свідка ОСОБА_27 - за наявності в нього пошкоджень з зовнішньою кровотечею на момент події, домішки крові свідка ОСОБА_61 можливе в якості домішки в об`єктах №№2,3,5, та від підозрюваного ОСОБА_9 - лише в якості домішок (т.5,а.с.123-126);
- згідно висновку експерта №835 від 29.10.2014р., на футболці і джинсових шортах потерпілого ОСОБА_11 виявлено кров людини, походження якої не виключається від самого потерпілого ОСОБА_11 , походження свідків ОСОБА_27 , ОСОБА_61 та підозрюваного ОСОБА_9 - лише за наявності в них пошкоджень з зовнішньою кровотечею на момент події (т.5,а.с.130-133);
- згідно висновку експерта №653 від 24.10.2014р., на кухонному ножі (умовно ніж №2) виявлені кров з домішками поту людини, походження яких не виключається від самого потерпілого ОСОБА_11 , а піт підозрюваного ОСОБА_9 може бути присутнім, оскільки він є носієм антигенів В,Н - не залежно від категорії виділетелів (т.5,а.с.136-139);
- згідно висновку експерта №814 від 28.10.2014р., на рукоятці кухонного ножа (умовно ніж №1), вилученого з місця події, виявлені потові виділення без домішок крові, походження якої не виключається від підозрюваного ОСОБА_9 , та кров від однієї особи - не виключається її походження від самого потерпілого ОСОБА_11 (т.5,а.с.142-145);
- згідно висновку експерта №379 від 07.08.2014р., в піднігтьовому вмісту зрізів нігтьових пластин лівої руки підозрюваного ОСОБА_9 (об`єкт №2) виявлено білок людини, що може походити від самого підозрюваного ОСОБА_9 , але виключається від потерпілого ОСОБА_11 та свідків ОСОБА_27 і ОСОБА_61 , однак, в разі змішування піднігтьового вмісту від двох осіб - не виключається походження від самого підозрюваного ОСОБА_9 та свідк ОСОБА_14 , який є носієм антигена Н; в піднігтьовому вмісту зрізів нігтьових пластин правої руки підозрюваного ОСОБА_9 кров та епітеліальні клітки з вмістом ядер, що підлягають подальшої ідентифікації - не виявлені (т.5,а.с.148-151);
- згідно висновку експерта №378 від 29.08.2014р., в піднігтьовому вмісту зрізів нігтьових пластин потерпілого ОСОБА_11 (об`єкти №№1,2) - виявлено білок людини, статеву належність яких встановити не вдалося, але при визначенні групової належності - не виключно АВ (ІV) як від самого потерпілого ОСОБА_11 , так і свідків ОСОБА_27 , але виключається походження від підозрюваного ОСОБА_9 та свідка ОСОБА_14 , однак, в разі змішування від двох і більше осіб - не виключається походження як від підозрюваного ОСОБА_9 , так і потерпілого ОСОБА_11 , а також і свідків ОСОБА_27 та ОСОБА_14 (т.5,а.с.154-157);
- згідно висновку експерта №458 від 16.10.2014р., в піднігтьовому вмісту зрізів нігтьових пластин лівої руки свідка ОСОБА_27 (об`єкт №2) - кров не виявлено, виявлено білок людини, статеву належність якого встановити не вдалося, але при визначенні групової належності - не виключно АВ (ІV) як від самого потерпілого ОСОБА_11 , так і свідка ОСОБА_27 , але виключається походження від гр. ОСОБА_9 та свідка ОСОБА_14 , з правої руки - кров та епітеліальні клітини, що підлягають ідентифікації - не виявлені (т.5,а.с.160-163);
- згідно висновку експерта №460 від 10.10.2014р., в піднігтьовому вмісту зрізів нігтьових пластин свідка ОСОБА_14 кров та епітеліальні клітини, що підлягають ідентифікації - не виявлені (т.5,а.с.166-167);
- протоколи відібрання слини в підозрюваного ОСОБА_9 від 10.08.2014р., свідка ОСОБА_27 від 09.08.2014, свідка ОСОБА_14 (т.5,а.с.169,171,173);
- протокол слідчого експерименту від 09.08.2014р. зі свідком ОСОБА_27 - що був розпочатий об 11:15 і закінчений об 11:40, у приміщенні Ренійського РВ ГУМВС України в Одеській області свідку було запропоновано розповісти обставини вчинення умисного вбивства ОСОБА_11 , та свідок добровільно погодився і запропонував проїхати до буд. АДРЕСА_1 , де свідок пояснив, що бачив, як саме ОСОБА_9 вбив ОСОБА_11 , розказавши послідовність вчинених обвинуваченим дій, та згадавши, що він сам - свідок ОСОБА_27 - рухався повільно, оскільки в нього були хворі ноги (т.5,а.с.174-175);
- на а.с.177 у т.5 міститься відеозапис на оптичному диску цього слідчого експерименту, який 02.06.2022р. було відкрито, досліджено та знову опечатано в ході судового засідання, під фіксацію - про що свідчить підпис головуючого;
- протокол слідчого експерименту від 10.08.2014р. зі свідком ОСОБА_14 - що був розпочатий о 17:00 і закінчений о 17:26, у приміщенні Ренійського РВ ГУМВС України в Одеській області свідку було запропоновано розповісти обставини вчинення умисного вбивства ОСОБА_11 , та свідок добровільно погодився і запропонував проїхати до буд. АДРЕСА_1 , де свідок під відеофіксацію слідчої дії пояснив, що він в той день - 04.08.2014р. він, свідок, зайшов до своїх сусідів - ОСОБА_11 та ОСОБА_27 , де вжив з ними вина, був там не довго і пішов, а ближче до вечора - повернувся до них, де побачив побитого ОСОБА_11 , який пояснив, що його побив ОСОБА_9 , тому він, свідок, запросив братів - потерпілого ОСОБА_11 і ОСОБА_27 до його, свідка, додому, де на лавочці біля його будинку вони трохи посиділи і пили вино, після чого він, свідок, зайшов до себе додому увімкнути музику, а вийшовши - побачив ОСОБА_9 , який розмовляв з потерпілим ОСОБА_11 і долучився до розпивання з ними усіма вина; коли віно закінчилося, ОСОБА_9 запросив усіх до себе додому, де пригощав усіх вином, була закуска, вони вчотирьох розмовляли, вживали вино і слухати музику, розмовляти та веселитися; вже пізнього вечора в нього, свідка, розрядився телефон і він приблизно о 00год.45хв. вже 05.08.2014 пішов до себе додому за зарядним пристроєм, а повернувшись приблизно через 10-15хвилин, він вже побачив ОСОБА_9 біля автомобіля на подвір`ї і він сказав, що ОСОБА_62 ) помер, він, свідок, побачивши на землі пораненого потерпілого ОСОБА_11 , який ще хрипів, підбіг до нього, побачив кров, та відразу почав телефонувати до швидкої допомоги і в міліцію, які прибули за 10 хвилин, але ОСОБА_11 вже був мертвий, тому він, свідок, будучи в шоці, підбіг до ОСОБА_27 і почав кричати на нього, чому він зразу ж не викликав швидку допомогу, та вдарив його долонею в обличчя - щоби той прийшов до тями, але він від цього удару впав4 після цього він. Свідок ОСОБА_14 , побачив неподалік ОСОБА_9 і також, підбігши до нього, почав кричати, чому вони відразу не викликали швидку, ОСОБА_9 на це вдарив його, свідка ОСОБА_14 обличчя, а він, свідок, у відповідь - вдарив ОСОБА_9 кілька ударів, один з яких прийшовся в ділянку його лоба, після чого їх розняли працівники міліції. В ході слідчого експерименту свідок показав, де він побачив ніж на столі, що був в крові (т.5,а.с.178-180);
- на а.с.181 у т.5 міститься відеозапис на оптичному диску цього слідчого експерименту, який 02.06.2022р. було відкрито, досліджено та знову опечатано в ході судового засідання, під фіксацію - про що свідчить підпис головуючого;
- згідно висновку експерта №553 від 29.08.2014, з фототаблицею, - на табуреті виявлена кров (т.5,а.с.184-191);
- згідно висновку експерта №550 від 28.08.2014, з фототаблицею, - на футболці, шортах та правому капці, у т.ч. на його підошві - що належать ОСОБА_14 ,1989р.н., - виявлені незначні плями бурої речовини, схожої з кров`ю, що підсохла, на лівому капці таких плям не виявлено (т.5,а.с.194-200);
- згідно висновку експерта №551 від 28.08.2014, з фототаблицею, - на одязі та взутті свідка ОСОБА_27 виявлено невеликі плями буро-коричневого кольору, схожі з кров`ю, що підсохла, а саме, - переважно на передній поверхні футболки, брюк, але й на задній поверхні брюк вверху зправа єдина пляма округлої форми, за морфологічним ознакам відноситься до бризкам крові, низ брюк містить бризки крові, які є вторичними і могли утворитися від падіння часток крові на поверхню пола з наступним розбризкуванням; на тапочках - чисельні плями крові у виді бризк та капель (т.5,а.с.203-215);
- згідно висновку експерта №552 від 29.08.2014, з фототаблицею, - на одязі ОСОБА_9 - передній поверхні рубахи тонкої тканини синього кольору зверху зліва чотири бризки крові, на джемпері та рубашці коричнево-білого кольору крові не виявлено, на задній поверхні брюк є ділянка з плямою крові, якою просочена тканина, розміром 14х11см, та аналогічна пляма 1,2х4см, на капцях є поодинокі бризки та краплі крові (т.5,а.с.218-229);
- згідно висновку експерта №631 від 09.10.2014, з фототаблицею, - на клінку кухонного ножа (№1), вилученого з місця події є рясні нашарування буро-коричневого кольору, схожі з кров`ю, яка підсохла, та за особливостями мазка - могло утворитися від витягування клінка з тіла потерпілого (т.5,а.с.232-236);
- згідно висновку експерта №635 від 09.10.2014, з фототаблицею, - на клінку кухонного ножа (№2), вилученого з місця події є нечисленні бризки крові, що мають ознаки вторинних чи секундарних - що могли утворитися від дроблення часток крові, які падали на поверхню (стола) (т.5,а.с.239-243);
- згідно висновку експерта №630 від 09.10.2014, з фототаблицею, - на одязі потерпілого ОСОБА_11 , вилучених з місця події - футболка, шорти, труси, а також на тілі потерпілого - є пошкодження колото-різаного характеру, та могли утворитися від дії кухонним ножем №1, що був вилучений на місці поді; кухонний ніж №2 виключається як травмуюча зброя (т.5,а.с.246-263);
- згідно висновку експерта №730 від 26.09.2014, зі зведеною таблицею, - на одязі гр. ОСОБА_9 - джерело крові в плямах на рубашці тонкої тканини синього кольору та плямах поту, що виявлені на джемпері - не можна виключати від підозрюваного ОСОБА_9 , але не отримано даних про те, що походження їх є від потерпілого ОСОБА_11 та свідка ОСОБА_27 ; від свідка ОСОБА_14 походити можуть лише в якості домішок; на рубашці біло-сіро-коричневого кольору кров не виявлена (т.5,а.с.267-272);
- постанова про визнання речовими доказами від 11.08.2014р. та квитанція №1 про отримання слідчим РВ Ренійського РВ ГУМВС майором міліції ОСОБА_63 на зберігання речових доказів, що вилучені з місця події предмети: кухонні ножі №№1,2, пластикова пляшка від пива з залишками речовини, схожої на вино, та з плямами бурого кольору табурет, одяг і взуття потерпілого ОСОБА_27 , свідків ОСОБА_27 , ОСОБА_14 та обвинуваченого ОСОБА_9 , а також зрізи з піднігтьовим вмістом з рук та змиви з рук і тіл (т.5,а.с.273-274);
- рапорт ст.УІМ СУІМ Ренійського РВ ГУМВС України в Одеській області про перевірку дотримання умов домашнього арешту та виявлення перебування підозрюваного ОСОБА_9 біля свого будинку на вулиці 27.08.2014р. - що є порушенням, однак з його пояснень - він вийшов подивитися, хто до нього постукав у хвіртку (т.5,а.с.275-276);
- Постанова прокурора від 05.10.2014р. про продовження запобіжного заходу ОСОБА_9 у виді домашнього арешту - до 3-х місяців (т.5,а.с.279);
- відповідь УПФУ у Ренійському районі від 16.10.2014р. про дійсне перебування на обліку ОСОБА_9 і отримання ним пенсії за віком - з 16.04.2014р. (т.5,а.с.280);
- Характеристика міського голови м.Рені від 02.10.2014р. стосовно ОСОБА_9 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , який постійно проживає в АДРЕСА_1 , не працює, є пенсіонером, інших відомостей немає (т.5,а.с.282);
- акт медичного огляду від 09.10.2014 свідка ОСОБА_27 - діагноз: ІБС, Гіпертонічна хвороба 1-2-ї ст., психічні та повідінкові розлади внаслідок вживання алкогольних напоїв, залежний від алкоголю, нижній пара парез (т.5,а.с.284);
- висновок судової трасологічної експертизи №588 від 22.10.2014, з фототаблицею відбитків, згідно якого на поверхні пластикової пляшки та чотирьох склянках, вилучених з місця події 05.08.2014р. в ході ОМП на АДРЕСА_1 - відобразилися багато чисельні сліди рук у виді мазків, накладень слід на слід окремих папілярних ліній, тому недоцільно відповісти на запитання, чи ці сліди належать потерпілому ОСОБА_27 , свідкам ОСОБА_27 , ОСОБА_14 та обвинуваченому ОСОБА_9 , (т.5,а.с.288-296);
- ухвала слідчого судді від 07,10.2014р. про продовження обвинуваченому запобіжного заходу у виді домашнього арешту - до 05.11.2014р. (т.5,а.с.300-301);
- протокол слідчого експерименту від 09.10.2014р. за участю ОСОБА_9 та його захисника - адвоката ОСОБА_10 , - в ході якого обвинувачений у присутності пойнятих показав - як він зміг пригадати, на його погляд, - обставини та обстановку події, пояснивши докладно наступне: 04.08.2014 приблизно о 20:20 годині він, ОСОБА_9 , виїхав з дому на велосипеді, та, об`їжджаючи гілку дерева, що росла низько (біля будинку ОСОБА_14 ), нахилився і не побачив ОСОБА_58 , який їхав теж на велосипеді та зіткнувся з ним, з-за чого ОСОБА_20 впав, та піднявшись вдарив його, обвинуваченого, кілька разів в обличчя правою рукою, оскільки його ліві рука та нога «не працюють» через травму після падіння в люк, при цьому ОСОБА_20 йому розбив носа, а він ОСОБА_20 - брову з правого боку; після чого він, ОСОБА_9 , пішов до себе додому; приблизно через 10хв. до нього приходив ОСОБА_64 з молотком «поговорити», але він його не пустив і той пішов собі; приблизно через годину він, ОСОБА_9 , пішов до «мужика» та проходив знову повз того дерева і побачив ОСОБА_65 , який сидів біля будинку ОСОБА_14 , на лаві, і поговорив з ним, пояснивши, що ініціатором бійки був ОСОБА_20 , та ОСОБА_21 заспокоюючи його, ОСОБА_9 , сказав, що ОСОБА_20 сам винуватий і запропонував випити вина, яке з ним було, поснивши, що пригощає ОСОБА_24 ; в цей момент зі свого будинку вийшов ОСОБА_66 та ОСОБА_13 , який попросив в нього, ОСОБА_9 , пробачення і вони примирилися, оскільки він, ОСОБА_9 з них усіх ОСОБА_20 поважав найбільше; ОСОБА_26 запропонував «мирову» - тобто, вжити вина на честь примирення і він, ОСОБА_9 , запросив усіх до себе додому, оскільки в нього було вино і закуска, хоча хотів запросити лише ОСОБА_20 , однак знав зі слів ОСОБА_67 , що він три дні не їв і візьме з собою сабвуфер; всі пішли до нього додому, але ОСОБА_20 пішов до себе додому; в нього, ОСОБА_9 , всі пригощалися, танцювали, у т.ч. і ОСОБА_21 , який пояснив, що ноги в нього насправді не болять - то він так каже матері, щоби вона не примушувала його працювати; через деякий час прийшов і ОСОБА_20 ( ОСОБА_13 ), але його брат ОСОБА_21 ( ОСОБА_13 ) почав сердитися на нього і кричати, чому він прийшов; потім ОСОБА_66 пішов додому за флешкою (з музикою), а брати продовжували сваритися, при чому ОСОБА_21 виганяв ОСОБА_20 , а він, ОСОБА_9 , сказав ОСОБА_23 заспокоїтися, інакше саме він з ОСОБА_18 піде додому (тобто, їх виженуть); однак ОСОБА_21 не заспокоювався, схопив ніж і почав погрожувати, від чого він, ОСОБА_9 , відступив в глиб подвір`я і сховався за свою припарковану легкову «Мазду», а ОСОБА_68 вдарив рукою в груди і той впав назад, притримуючись рукою за стіл, при чому ОСОБА_20 сказав, що це «перший раунд», а потім - «в третьому тобі буде п…ц» - звертаючись до ОСОБА_22 ; після цього ОСОБА_21 (свідок ОСОБА_13 ) наодмаш вдарив двічі ножем потерпілого ОСОБА_58 в груди, той замовчав і почав хилитися уперед, а ОСОБА_21 вдарив його ще двічі ножем в ту ж ділянку тіла, та штовхнув, від чого ОСОБА_20 впав; він, ОСОБА_9 , з-за автомобіля крикнув ОСОБА_23 що він наробив і в цей момент у двір зайшов ОСОБА_14 , який повернувся ( ОСОБА_20 ще хрипів); ОСОБА_66 сказав, що потрібно викликати швидку і міліцію і побіг дзвонити, а ОСОБА_16 попросив води помитися; тут повернувся ОСОБА_66 і подав ОСОБА_23 тазик з водою. Куди ОСОБА_27 зняв і поклав свій одяг та почав його прати, при цьому ОСОБА_66 та ОСОБА_21 між собою про щось розмовляли пошепки; після приїзду міліції він, ОСОБА_9 , пояснив працівникам міліції, що в нього не було мотиву вбивати ОСОБА_20 , бо вони між собою не ворогували (випадок з велосипедами був випадковим), але між ОСОБА_20 і ОСОБА_69 неприязні стосунки з-за того, що ОСОБА_20 працював, мав домашнє господарство (утримував курей), тому він і його мати «їли курочку, а ОСОБА_23 кістки», бо ОСОБА_21 не хотів працювати, казав, що в нього болять ноги і ходив з палочкою, пояснюючи друзям, що «для матері», при чому вимагав від матері їжу і випивку, та ще й піднімав на неї руку, якщо вона не давала - про що вона неодноразово сама розповідала, з-за цього між братами була тривала ворожнеча; на запитання слідчого про те, чому ОСОБА_16 стверджує, що саме він, ОСОБА_9 , вбив ОСОБА_11 , обвинувачений ОСОБА_9 пояснив, що ОСОБА_21 намагається «викрутитися», оскільки він не вперше вбиває людину - в нього було два випадки з летальним наслідком, де він викрутився; також обвинувачений пояснив слідчому, що йому було погано від виду крові, тому на момент приїзду правоохоронців він стояв, обпершись о «Мазду», а ОСОБА_26 бігав, метушився, навіщось зірвав номери з іншого його, ОСОБА_9 , автомобіля - «Мерседеса»; При чому і ОСОБА_21 і ОСОБА_66 говорили працівникам поліції, що ОСОБА_21 не винуватий, тому ті вирішили, що винуватий він, ОСОБА_9 , оскільки він мовчав з-за того, що йому було погано від виду крові; також ОСОБА_9 пояснив, що він вжив півсклянки вина, оскільки взагалі не п`є - що підтверджується, на його думку, нормальним тиском в нього, а про кров на своєму голому торсі він повідомив, що він ні до чого не торкався, але, можливо, випадково торкнувся табурета чи чогось на столі, та пригадав про носову кровотечу від бійки з ОСОБА_20 ; на прохання слідчого показати розташування ОСОБА_20 та ОСОБА_22 в момент вбивствак, пояснив, що не зможе, оскільки до них від нього - з того місця, де він ховався за « ОСОБА_70 » - відстань приблизно 5 (п`ять метрів) і до того ж ОСОБА_21 своєю спиною закривав сам момент події; крім того, ОСОБА_9 стверджував, що всю справу проти нього сфабрикував товариш ОСОБА_14 - ОСОБА_71 . Якмй працює в міліції і незаконними методами ведення розслідування вимагав від нього, обвинуваченого, підписати протоколи, але він,обвинувачений, відмовився, бо не вчиняв цього вбивства (т.5,а.с.302-305);
- протокол перегляду відеозапису від 09.10.2014р. та сам відеозапис слідчого експерименту на ДВД- диску, після перегляду якого зауважень не надходило (т.5, а.с.306-307); 
- згідно висновку амбулаторної судової психіатричної експертизи №535 від 15.10.2014, - обвинувачений ОСОБА_9 є осудним, ніколи не страждав психічними розладами, у т.ч. на момент проведення експертизи і на момент вчинення злочину, «може керувати своїми діями» (т.5,а.с.310-312);
- постанова про продовження строку досудового розслідування від 29.10.2014р. - до 05.12.2014р. (т.5,а.с.315-316);
- постанова слідчого судді від 05.11.2014р. про продовження запобіжного заходу обвинуваченому до 05.12.2014р. (т.5,а.с.319);
- постанова про визнання речовими доказами від 03.11.2014 та квитанція №4 про отримання слідчим РВ Ренійського РВ ГУМВС майором міліції ОСОБА_63 на зберігання речових доказів, що вилучені з місця події предмети: кухонні ножі №№1,2, чотири склянки і пластикова пляшка від пива з залишками речовини, схожої на вино, та з плямами бурого кольору табурет, одяг і взуття потерпілого ОСОБА_27 , свідків ОСОБА_27 , ОСОБА_14 та обвинуваченого ОСОБА_9 , а також зрізи з піднігтьовим вмістом з рук та змиви з рук і тіл (т.5,а.с.320-321);
- повідомлення від 11.11.2014р. про зміну раніше повідомленої підозри ОСОБА_9 , згідно якої він підозрюється за ст.115ч.1 КК України за вчинення кримінального правопорушення за ознаками: вбивство, тобто умисне протиправне заподіяння смерті іншій людині;
- ухвала слідчого судді від 21.11.2014р., якою задоволена скарга адвоката ОСОБА_10 та зобов`язано слідчого ОСОБА_72 провести одночасний допит між ОСОБА_9 і ОСОБА_27 та між ОСОБА_9 і ОСОБА_14 (т.5,а.с.323-324);
- протокол одночасного допиту свідка ОСОБА_27 та обвинуваченого ОСОБА_9 від 26.11.2014р. на а.с.325-326 у т.№5 не містить цього допиту у текстовому варіанті, до цього протоколу додано цифровий носій - диск, на якому, згідно з маркуванням, має бути фіксація цього допиту, однак, як пояснив захисник (журнал с.з. від 02.06.2022, т.6,а.с.108зв.) і цього не заперечував прокурор - диск записів не містить, що було виявлено ще в ході розгляду цих доказів іншими судами, тому сенсу для встановлення цієї обставини цим складом суду немає, поте суд перевірив цей диск, та переконався, що він не містить записів; цей факт - відсутність записів на кількох дисках, на яких мають бути зафіксовані процесуальні дії - було встановлено ще в ході розгляду справи Ренійським районним судом Одеської області, в чому переконався і цей склад суду (журнал с.з. від 02.06.2022, т.6,а.с.108зв.,109зв.);
- та інші процесуальні документи, що не є прямими доказами на підтвердження вини обвинуваченого, що були надані суду прокурором, досліджені в ході судового засідання та мають суттєве значення для визначення інших доказів належними і допустимими, у тому числі - докази щодо характеристики особи обвинуваченого.

Так, дійсно, в ході розгляду даної кримінальної справи, згідно її матеріалів, які надійшли разом з обвинувальним актом у 6-ти томах, т.6 на а.с.6-7 містить докази того, що в ході судового розгляду Ренійським районним судом Одеської області дійсно було встановлено відсутність записів на майже всіх дисках, що перевірено й цим складом суду (т.5,к.с.307,зв., а.с.326,зв., а.с.327,зв.).
При чому, в ході судового засідання під час розгляду справи Ренійським районним судом Одеської області було також з`ясовано, що справа неодноразово розглядалася різними судами Одеської області протягом 2015-2023р.р., при чому починала розглядатися колегією суддів Болградського районного суду Одеської області першого обвинувального акту - від 26.11.2014р. (який пізніше був повернутий прокурору через недоліки) (т.2, а.с.107,119) - якою також було встановлено відсутність записів на диску (т.2,а.с.167) та в ході розгляду тим складом суду ОСОБА_9 також стверджував, що не він скоїв цей злочин (т.2,а.с.167зв.-171).
Також колегією суддів Болградського районного суду Одеської області був допитаний свідок ОСОБА_73 , який про обставини події розповідав зі слів ОСОБА_9 та ОСОБА_14 , підтвердивши, що всі учасники події були у стані алкогольного сп`яніння та що він знайомий з ОСОБА_14 по роботі, оскільки він був судимий, та дійсно бував в нього вдома. Щодо сварки між братами - пояснень надати не зміг. Підтвердив, що на лобі в ОСОБА_9 було поранення, потім повідомив, що ОСОБА_9 говорив, що вбив ОСОБА_74 і ОСОБА_21 спочатку з цим погоджувався (т.2,а.с.171-172зв.).
Цим же складом Болградського районного суду Одеської області здійснювалася перевірка застосування щодо обвинуваченого недозволених методів ведення розслідування - було направлено ухвалу від 29.09.2015р. прокурору Ренійського району Одеської області (т.2,а.с.182) та отримана відповідь, що факти перевірені, не підтвердилися (т.3, а.с.98-99). Також цим же складом суду був допитаний свідок ОСОБА_31 , який надавав пояснення, аналогічні поясненням цього складу суду, та підтвердив агресивну поведінку ОСОБА_14 , який сварився з обвинуваченим ОСОБА_9 і нападав на нього, вдарив, від чого в ОСОБА_9 з`явилася на обличчі рана (т.2,а.с.190-191). ОСОБА_27 Болградському районному суду Одеської області спочатку стверджував, що надані ним в ході досудового розслідування покази є правильними (т.3,а.с.36,78зв.,82) - що вбивство скоїв ОСОБА_9 , при чому пояснював, що він, свідок, неодноразово був судимий і відбував покарання в МПВ за зґвалтування та крадіжку.
Згідно ухвали Болградського районного суду Одеської області від 11.03.2016р. свідок ОСОБА_27 був допитаний повторно, оскільки прокурор пояснив суду, що відносно цього свідка внесені відомості до ЄРДР за фактом завідомо неправдивих свідчень в ході розслідування даного кримінального провадження (т.3,а.с.109). Та, в ході повторного допиту свідка ОСОБА_27 колегією суддів Болградського районного суду Одеської області 03.06.2016р. (т.3,а.с.168-169зв.) - свідок ОСОБА_27 стверджував, що то не він вбив свого брата, однак пояснив, що він не все пам`ятає 
Ухвалою Апеляційного суду Одеської області від 10.10.2016р. обвинувальний акт був переданий для розгляду до Ізаїльського міськрайонного суду Одеської області, оскільки в одного з суддів Болградського районного суду закінчилися повноваження (т.3,а.с.215), та ухвалою Апеляційного суду Одеської області від 26.10.2016р. - обвинувальний акт був переданий для розгляду до Татарбунарського міськрайонного суду Одеської області (т.2,а.с.248-254, т.3,а.с.236)), та ухвалою Апеляційного суду Одеської області від 09.02.2017 року було залишено без змін ухвалу Татарбунарського районного суду Одеської області від 08 грудня 2016 року (т.3,а.с.266), якою обвинувальний акт з додатками у кримінальному провадженні, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 12014160400000414 від 05 серпня 2014 року відносно ОСОБА_9 - за ч.1ст.115 КК України повернуто прокурору для усунення виявлених недоліків (спр.№510/2037/14-к, т.4,а.с.10-11).
Крім того, з матеріалів кримінальної справи, які надійшли до Болградського районного суду /Одеської області разом з обвинувальним актом від 13.07.2018р. після зміни підсудності, вбачається, що в ході розгляду обвинувального акту Ренійським районним судом Одеської області, допитаний у судовому засіданні свідок ОСОБА_37 повідомив суду, що слідчий був недосвідчений - працював лише два місяці, також стверджував, що саме ОСОБА_14 пояснював, що ОСОБА_11 вбив ОСОБА_9 , але сам ОСОБА_9 це заперечував (т.4,а.с.39-40), а допитаний тим же складом суду свідок ОСОБА_73 підтвердив, що на подвір`ї домоволодіння ОСОБА_9 стояв автомобіль (автобус) Мерседес жовтого кольору та седан легковий, марку не пам`ятає (т.4,а.с.99зв.). А допитаний Ренійським районним судом Одеської області 03.12.2019р. свідок ОСОБА_27 в ході судового засідання, пояснив, що то він вбив свого брата і наполягав на цьому, згадавши, що він це вчинив в ході сварки з братом, та у відповідь на удар брата, стверджуючи, що брат - ОСОБА_11 його, свідка ОСОБА_27 вдарив першим, рукою в груди, і він, свідок, не втримався на ногах, проте, піднявшись, хотів відповісти і схопив що попало йому під руку - це був ніж, і він не мав наміру вбивати; він, свідок, ці покази надає добровільно, тиску на нього ніхто не вчиняв; а обвинувачений ОСОБА_9 підтвердив в цьому ж судовому засіданні, що ОСОБА_13 , вдаривши брата - свідка ОСОБА_65 , сказав, що «це перший раунд, в третьому тобі кінець» (т.4,а.с.123-124). 

Обвинувачений ОСОБА_9 , допитаний Ренійським районним судом Одеської області у судовому засіданні наполягав також, що це не він вчинив вбивство ОСОБА_11 (т.4,а.с.171зв.). В ході розгляду обвинувального акту Ренійським районним судом Одеської області у судовому засіданні також був допитаний в якості свідка гр. ОСОБА_75 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , який пояснив суду, що з обвинуваченим знайомий з початку розслідування, родичем йому не є, в ході досудового розслідування усі речові докази були передані до камери зберігання Ренійського райвідділу, точно не пам`ятає які - ножі, одяг, та квитанція була долучена до матеріалів кримінального провадження (т.4,а.с.225зв.).
Допитаний Ренійським районним судом Одеської області у судовому засіданні свідок ОСОБА_14 не показав, що злочин був вчинений саме ОСОБА_9 , та підтвердив, що він в момент вчинення вбивства був відсутній на місці події (т.4,а.с.138).

Ухвалою від 03.12.2019р. колегія суддів Ренійського районного суду Одеської області повідомила Ренійський ВП Ізмаїльського ВП ГУНП в Одеській області про надходження заяви ОСОБА_27 про вчинення ним злочину (т.4,а.с.127-128) та отримала відповідь СВ Ренійського ВП Ізмаїльського ВП ГУНП в Одеській області від 06.03.2020р. про внесення відповідних відомостей до ЄРДР за №12019160400000381 від 06.12.2019р. за ст..115ч.1 КК України, витяг з ЄРДР та та закриття кримінального провадження стосовно ОСОБА_27 , оскільки не виявлено в його діях складу правопорушення та Постанову про закриття кримінального провадження від 24.12.2019р. (т.4,а.с.154, 176-177). Згідно Постанови Ізмаїльської місцевої прокуратури від 23.07.2020р. постанова слідчого від 24ю12ю2019р. скасована та продовжено досудове розслідування у кримінальному провадженні №12019160400000381 від 06.12.2019р. за ст..115ч.1 КК України (т.4,а.с.183).
Крім того, в ході судового розгляду Ренійським районним судом Одеської області виникла необхідність дослідження речових доказів (т.4,а.с.239), але з`ясувалося, що вони втрачені, що не заперечував прокурор в ході судового засідання.
Так, в ході даного судового засідання захисник ОСОБА_10 стверджував, що прокуратура усі докази загубила, та, з метою порушення прав обвинуваченого ОСОБА_9 на справедливий суд і з огляду на тривалість судового розгляду обвинувального акту, просить врахувати покази свідка ОСОБА_27 як в ході судового засідання, так і в ході слідчого експерименту, де він надав пізнавальні пояснення, додавши фото зі слідчого експерименту (т.7,а.с.107,107зв.).
Згідно висновку судово-медичної експертизи №391 від 29.04.2024р., «вищезазначене збігається з механізмом тілесних ушкоджень, який зазначає ОСОБА_27 в протоколі слідчого експерименту за його участю від 06.11.2023р. а саме: «…він схопив (взяв) його (ніж) у праву руку, після чого, піднявшись з лавки, на півзігнутих ногах завдав першого удару ОСОБА_76 в область грудної клітини, після чого вже на прямих ногах завдав другого удару. Удари наносилися прямо, від себе…» Даних стосовно заподіяння інших тілесних ушкоджень в протоколі проведення слідчого експерименту за участю ОСОБА_27 від 06.11.2023р. не відображено… Колото-різані поранення, в залежності від глибини занурення травмуючого предмета супроводжуються як зовнішньою, так і внутрішньою кровотечею… Крім того, експерт зазначив, що «…садно на обличчі ОСОБА_9 в момент його заподіяння могло супроводжуватися зовнішньою кровотечею» (т.7,а.с.138).
Згідно «Повідомлення №24-6470» від 12.02.2025р. судового експерта, неможливо здійснити судово-психологічне дослідження (експертизу) з застосуванням спеціального технічного засобу - комп`ютерного поліграфа, оскільки свідок ОСОБА_27 не може сам пересуватися та сидіти, має лише одну рухому частину тіла - праву руку, що унеможливлює застосування поліграфа для такого дослідження, що призначене ухвалою суду від 09.11.2024р. - згідно ДСТУ 9266:2023 «Судова психологічна експертиза. Використання поліграфа. Загальні вимоги» та Методики проведення судових психологічних експертиз з використанням комп`ютерного поліграфа (проект) перебування підекспертної особи в стані, що має наслідком зниження реактивності або спотворення інформативних показників на поліграмі, є об`єктивним протипоказанням ждля проведення дослідження з виористанням комп`ютерного поліграфа… (т.7,а.с.158-159).

Прокурор, вважаючи вину обвинуваченого доведеною достатніми доказами, що узгоджуються між собою, просив суд визнати ОСОБА_9 винним за ч.1ст.115 КК України, та призначити йому покарання у виді 8 років позбавлення волі.
Захисник, вважаючи обвинуваченого невинуватим у скоєнні інкримінованого йому злочину - вбивстві ОСОБА_11 просить ухвалити виправдовувальний вирок.
Вислухавши у судовому засіданні прокурора, обвинуваченого, його захисника, свідків та оцінивши зібрані в ході досудового провадження і досліджені в ході судового розгляду докази в їх сукупності, суд, з врахуванням вимог ст.94 КПК України, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному й неупередженому дослідженні всіх обставин кримінального провадження, керуючись вимогами чинного законодавства, оцінивши кожний доказ з точки зору належності, допустимості, достовірності, а сукупність зібраних доказів - з точки зору достатності та взаємозв`язку для ухвалення остаточного процесуального рішення, та, з урахуванням вимоги закону що жоден доказ не має наперед встановленої сили, дійшов висновку, що вина обвинуваченого ОСОБА_9 у вчиненні злочину, передбаченого ч.1ст.115 КК України не доведена належними та достатніми доказами.
П.18 Постанови Пленуму Верховного суду України "Про застосування Конституції України при здійсненні правосуддя» №9 від 01.11.1996р., зазначено, що при розгляді кримінальних справ суд має суворо додержуватись закріплений у ч.1 ст.62 Конституції принцип презумпції невинуватості, згідно з яким особа вважається невинуватою у вчиненні злочину і не може бути піддана кримінальному покаранню, доки її вину не буде доведено у законному порядку і встановлено обвинувальним вироком суду, що набрав законної сили. При цьому неприпустимо покладати на обвинуваченого доведення своєї невинуватості. Але, не зважаючи на вищезазначене, беручи до уваги загальні засади кримінального провадження, враховуючи що кожному гарантується право на справедливий розгляд його справи незалежним і неупередженим судом і лише суд наділений правом ухвалювати будь-які остаточні рішення у справі, - суд зазначає, що провідне місце, яке займає в демократичному суспільстві право на справедливий судовий розгляд, спонукає Суд віддавати перевагу «сутнісній», а не «формальній» концепції «обвинувачення», про яке йдеться у п.1 ст.6 (п.62 рішення ЄСПЛ від 18.01.2007р. у справі «Шубінський проти Словенії»).
Також, згідно п.126 рішення «Лавентс проти Латвії», ЄСПЛ наголосив, що при застосуванні п.2 ст.6 Конвенції, відігравальну роль має лише справжнє значення заяв, які розглядаються, а не їхнє буквальне формулювання. Підпункт «а» пункту 3 ст.6 Конвенції не передбачає спеціальних вимог щодо способів, якими обвинувачений мє бути проінформованим про характер та підстави обвинувачення проти нього, про що наголошував Суд у п.53 справи «Плісьє і Сассі проти Франції»; п.34 «Драсич проти Італії», п.29 - у справі «Гіосакіс проти Греції».
У своєму рішенні в справі «Пантелеєнко проти України», заява №11901/02, п.49, Європейський суд з прав людини підкреслює, що вираз «відповідно до закону» значною мірою покладає на національне законодавство і державу обов`язок дотримання матеріальних і процесуальних норм.
П.2 ст.6 Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод проголошує право на презумпцію невинуватості. В основі цього права лежить принцип, згідно з яким особа, яку обвинувачують у вчиненні кримінального правопорушення, має право на виправдувальний вирок в разі нестачі доказів проти неї і тягар подання достатніх доказів для доведення вини покладається на сторону обвинувачення. Недопустимість порушення таких принципів Європейський суд з прав людини засвідчив в рішеннях у справах «Тельфнер проти Австрії» від 20.03.2001р. та «Дж. Мюррей проти Сполученого Королівства» від 08.02.1996р.
Таким чином, оскільки, судовий розгляд здійснюється лише стосовно особи, якій висунуте обвинувачення, і лише в межах висунутого обвинувачення відповідно до обвинувального акту - суд дійшов висновку, що судом всім учасникам провадження в даному випадку були створені належні умови щодо справедливого судового розгляду та доведення перед судом своїх правових позицій, що стороною обвинувачення знехтуване, тому всі негативні наслідки невиконання вказаних вимог закону в тому числі і п.5 ч.2 ст.291 КПК України, цілком покладаються на сторону обвинувачення. Вказаний висновок суду цілком узгоджується зі ст.92ч.1КПК України та системним аналізом рішень ЄСПЛ, згідно яких обов`язок доказування обставин та тягар доведення обвинувачення повністю покладено на сторону обвинувачення.
Згідно з ч.ч.1,2 та 6 ст.22 КПК України, кримінальне провадження здійснюється на основі змагальності, що передбачає самостійне обстоювання стороною обвинувачення і стороною захисту їхніх правових позицій, прав і законних інтересів засобами, передбаченими цим Кодексом. Сторони кримінального провадження мають рівні права на збирання та подання до суду речей, документів, інших доказів, клопотань, скарг, а також на реалізацію інших процесуальних прав, передбачених цим Кодексом. Суд, зберігаючи об`єктивність та неупередженість, створює необхідні умови для реалізації сторонами їхніх процесуальних прав та виконання процесуальних обов`язків.
Відповідно до ст.25 КПК України прокурор, слідчий зобов`язані в межах своєї компетенції вжити всіх передбачених законом заходів для встановлення події кримінального правопорушення та особи, яка його вчинила. Крім того, саме на них ч.2 ст.9 КПК України покладає обов`язок всебічно, повно і неупереджено дослідити обставини кримінального провадження, виявити як ті обставини, що викривають, так і ті, що виправдовують підозрюваного, обвинуваченого, надати їм належну правову оцінку та забезпечити ухвалення законних і неупереджених процесуальних рішень.
При цьому завданням кримінального судочинства є захист особи, суспільства та держави від кримінальних правопорушень, охорона прав та законних інтересів учасників кримінального провадження, а також забезпечення швидкого, повного та неупередженого розслідування і судового розгляду з тим, щоб кожний, хто вчинив кримінальне правопорушення, був притягнутий до відповідальності в міру своєї вини, жоден невинуватий не був обвинувачений або засуджений і жодна особа не була піддана необґрунтованому процесуальному примусу і щоб до кожного учасника кримінального провадження була застосована належна правова процедура (ст.2 КПК України).
Відповідно до ст.62 Конституції України, особа вважається невинуватою у вчиненні злочину і не може бути піддана кримінальному покаранню, доки її вину не буде доведено у законному порядку і встановлено обвинувальним вироком суду. Ніхто не зобов`язаний доводити свою невинуватість у вчиненні злочину. Обвинувачення не може ґрунтуватися на доказах, одержаних злочинним шляхом, а також на припущеннях. Усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь.
Згідно з положеннями ст.17 КПК України, особа вважається невинуватою у вчиненні кримінального правопорушення і не може бути піддана кримінальному покаранню, доки її вину не буде доведено у порядку, передбаченому цим Кодексом, і встановлено обвинувальним вироком суду, який набрав законної сили. Ніхто не зобов`язаний доводити свою невинуватість у вчиненні кримінального правопорушення і має бути виправданий, якщо сторона обвинувачення не доведе винуватість особи поза розумним сумнівом. Підозра, обвинувачення не можуть ґрунтуватися на доказах, отриманих незаконним шляхом. Усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на користь такої особи. Поводження з особою, вина якої у вчиненні кримінального правопорушення не встановлена обвинувальним вироком суду, що набрав законної сили, має відповідати поводженню з невинуватою особою.
Відповідно до ст.84 КПК України, доказами у кримінальному провадженні є фактичні дані, отримані у передбаченому КПК порядку, на підставі яких слідчий, прокурор, слідчий суддя і суд встановлює наявність чи відсутність фактів та обставин, що мають значення для кримінального провадження та підлягають доказуванню.
Відповідно до ч.1ст.373 КПК України, виправдувальний вирок ухвалюється в разі, якщо не доведено, вчинення кримінального правопорушення, в якому обвинувачується особа; або не доведено, що кримінальне правопорушення вчинене саме обвинуваченим; або що в діянні обвинуваченого є склад кримінального правопорушення.
Згідно з ч.3ст.373 КПК України, обвинувальний вирок не може ґрунтуватись на припущеннях і ухвалюється лише за умови доведення в ході судового розгляду винуватості особи у вчиненні кримінального правопорушення.
Обвинувальний вирок може бути постановлений судом лише в тому випадку, якщо вина обвинуваченої особи доведена за стандартом «поза розумним сумнівом». Тобто, дотримуючись засади змагальності, та виконуючи, свій професійний обов`язок, передбачений ст.92 КПК України, обвинувачення має довести перед судом за допомогою належних, допустимих та достовірних доказів, що існує єдина версія, якою розумна і безстороння людина може пояснити факти, встановлені в суді, а саме: винуватість особи у вчиненні кримінального правопорушення, щодо якого їй пред`явлено обвинувачення.
За таких обставин, суд, відповідно до загальних засад кримінального судочинства, а саме: верховенства права, законності, рівності перед законом та судом, презумпції невинуватості та забезпечення доведеності вини, змагальності сторін, тощо, створивши необхідні умови для реалізації сторонами їхніх процесуальних прав та виконання обов`язків, в тому числі і щодо збирання, подання та оцінки доказів, за своїм внутрішнім переконанням, яке ґрунтується на всебічному, повному й неупередженому дослідженні всіх обставин кримінального провадження, керуючись Законом, оцінивши кожний доказ з точки зору належності, допустимості, достовірності, а сукупність зібраних доказів - з точки зору достатності та взаємозв`язку, дійшов висновку, що за результатами даного судового розгляду вина ОСОБА_9 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ст.115 ч.1 КК України, а саме, - вбивство, тобто умисне протиправне заподіяння смерті іншій людині - не доведено належними, допустимими, достатніми та безсумнівними доказами, оскільки у вбивстві ОСОБА_11 зізнається ОСОБА_27 і його покази нічим не спростовуються, дослідження речових доказів та відеозаписів слідчих дій неможливе, оскільки стороною обвинувачення не заперечується, що усі речові докази загублені. 
Обвинувачення, викладене в обвинувальному акті, було побудовано на показах лише одного свідка- ОСОБА_27 , який під час досудового розслідування надавав покази, що він нібито був очевидцем коли ОСОБА_9 позбавив життя ОСОБА_11 , однак опісля неодноразово стверджував, що вбивство вчинив саме він, свідок, у тому числі і в ході слідчого експерименту, пояснивши, що він намагався уникнути покарання, надаючи свідчення проти ОСОБА_9 , а наразі йому все одно, оскільки він є тяжкохворою людиною (ліжко хворим, як вказано вище).
Єдиною особою, позиція якої у цьому проваджені була незмінною - є обвинувачений ОСОБА_9 , якого оговорив спочатку свідок ОСОБА_14 (на початку досудового розслідування), а потім - свідок ОСОБА_27 , однак в ході судового розгляду свідок ОСОБА_14 не підтвердив, що він був очевидцем вподії - спричинення потерпілому ОСОБА_11 смертельних ножових поранень будь-ким з присутніх за спільним застіллям - ОСОБА_9 та ОСОБА_27 . 
Таким чином, в ході судового розгляду з`ясувалося, що відсутні прямі та побічні докази вчинення злочину саме ОСОБА_9 за наявності нічим і ніким не спростованих тверджень свідка ОСОБА_27 про те, що це саме він, свідок, вчинив цей злочин, і органом досудового розслідування ця версія, висловлювана з самого початку гр. ОСОБА_9 не перевірялася. Інших показів свідків як в ході досудового, так і судового розслідування, які би підтвердили інші обставини - не здобуто. 
Захисник у дебатах стверджував, що йому відомо, що ОСОБА_27 зізнався своїй матері - потерпілій у справі ОСОБА_77 , у вчинені цього злочину, саме тому вона як в Болградському районному суді Одеської області у 2015-му році, так і в Рейнському районному суді Одеської області просила суд залишити усіх у покою, що також підтверджується записами технічної фіксації судових засідань. Жодного разу потерпіла не надала показів, що саме ОСОБА_9 вчинив цей злочин і що вона вважає його винним у смерті свого сина. Так само, сторона обвинувачення звернула увагу у дебатах на те, що сторона обвинувачення не надала суду достатніх і належних доказів на підтвердження вини ОСОБА_9 у вчиненні інкримінованого йому злочину, втративши диски з записами відеофіксації слідчих експериментів та речові докази, і цей факт стороною обвинувачення не спростовано.
А висновки судових експертиз не підтверджують вину саме ОСОБА_9 у вчиненні злочину. 
Так, згідно висновку судово-медичної експертизи вмісту зрізів нігтьових пластинок №379 від 18.04.2014р. - при визначенні групової належності крові та клітин у нігтьових пластинах ОСОБА_52 виявлено антигени властиві за походженням від ОСОБА_78 та виключає походження від ОСОБА_11 , ОСОБА_27 та ОСОБА_14 .
Висновки цієї експертизи підтверджують, що слідів крові та клітин які б походили від ОСОБА_11 під нігтями ОСОБА_9 не було виявлено.
Однак згідно висновку судово-медичної експертизи вмісту зрізів нігтьових пластинок №378 від 29.08.2014 - у піднігтьовому вмісті зрізів нігтьових пластин вбитого ОСОБА_11 виявлено білок людини, кров та клітини антигени яких не виключає походження від ОСОБА_11 чи ОСОБА_27 та виключає походження від ОСОБА_9 . Висновки цієї експертизи підтверджують, що під нігтями вбитого ОСОБА_11 було виявлено кров та клітини, які можуть походити лише від вбитого чи свідка ОСОБА_27 та виключає можливість походження від ОСОБА_9 .
Згідно висновку судово-медичної експертизи п`яти марлевих тампонів зі змивами рук та тіла ОСОБА_9 № 660 від 26.08.2014 року, судовий експерт досліджував надані йому в одному пакеті п`ять тампонів зі змивами з рук, правої груді та обличчя ОСОБА_9 , тому встановити, який саме тампон був змивом з рук, обличчя чи тіла є неможливими, адже слідчий, який робив змиви помістив усі тампони в один пакет з невідомою метою, що викликає сумніви в об`єктивному встановлені обставин, вже на цьому етапі досудового розслідування, яке розпочалося під впливом тверджень свідка ОСОБА_14 , який обвинувачував у вбивстві ОСОБА_9 , хоча сам в момент вчинення злочину був відсутній на місті події, а ОСОБА_9 через це був відразу взятий в кайданки, хоча не здійснював наміру з місця вчинення злочину зникнути, та у подальному, необрання ОСОБА_9 запобіжного заходу у виді тримання під вартою свідчитиь про сумніви в органу досудового розслідування в тому, що сме ОСОБА_9 вчинив це кримінальне правопорушення.
У висновку щодо дослідження тампонів зазначено, що на двох тампонах було виявлено антигени, які властиві групі крові, яка не виключає походження від ОСОБА_11 та ОСОБА_27 за наявності в нього зовнішньої кровотечі на момент події. Та на одному тампоні виявлено антиген властивий групі крові, походження якої не виключається від ОСОБА_9 , одна5к, як встановлено в ході судового розгляду, оскільки підтверджено свідками - що у ОСОБА_27 та в ОСОБА_9 були пошкодження на обличчях, які мали ознаки зовнішньої кровотечі.
Так, як пояснив ОСОБА_9 до того, як він за проханням ОСОБА_27 та ОСОБА_14 запросив їх до свого будинку, він на АДРЕСА_1 , керуючи велосипедом зіткнувся із ОСОБА_11 , який також керував велосипедом, після чого вони нанесли один одному по одному удару в обличчя і одразу примирилися, внаслідок цієї сутички ОСОБА_11 отримав пошкодження обличчя з кровотечею. Тому цілком ймовірно, що саме внаслідок цієї сутички кров ОСОБА_11 або вже після отримання ОСОБА_27 пошкодження з кровотечею його кров могла потрапити на ОСОБА_9 , однак встановити істину шляхом здійснення будь-якої додатковою експертизи неможливо, оскільки речові докази загублені.
Обставини, щодо бійки між ОСОБА_9 та ОСОБА_11 , яка відбулася на вул.Будагяна в м.Рені напередодні вчинення злочину - підтверджується показами ОСОБА_9 , свідків ОСОБА_27 , ОСОБА_14 та протоколом слідчого експерименту з ОСОБА_9 .
Необхідно додати, що сутичка з велосипедами в подальшому того ж дня і була підставою для ОСОБА_27 та ОСОБА_14 потрапити в гості до ОСОБА_9 , який під їх тиском запросив їх до будинку нібито для святкування його примирення з ОСОБА_11 , хоча останній відмовився від цього.
Звідки ОСОБА_27 отримав пошкодження обличчя та звідки під нігтями вбитого виявлено кров та клітини які можуть походити від свідка ОСОБА_27 орган досудового розслідування не встановив.
І тим більше, орган досудового розслідування не з`ясовував, чому на одязі ОСОБА_27 (футболка, брюки, тапці) виявлено кров людини походження якої не виключається від вбитого ОСОБА_11 - саме такий висновок зробив судовий експерт та виклав його у висновку судової медичної експертизи №724 від 18.09.2014р.
Крім того, на змивах з рук ОСОБА_27 також була кров, походження якої не виключалось від вбитого ОСОБА_11 , що також підтверджено висновком експерта № 670 від 26.08.2014 року і яка могла дійсно потрапити туди в разі бійки між ними.
Під час огляду місця події було вилучено одяг ОСОБА_9 , який було передано для проведення відповідної експерти і згідно висновку експерта № 730 від 26.09.2014р. відомостей про походження крові чи поту на цьому одязі від вбитого ОСОБА_11 чи свідка ОСОБА_27 не було отримано.
Таким чином, на одязі ОСОБА_9 слідів крові вбитого не було, а на одязі свідка ОСОБА_27 були численні плями бурого кольору, які в подальшому експертами були визначені, як плями крові, при чому чисельні, як вказано у висновку судово-медичного експерта-криміналіста №551 від 28.08.2014р., який зробив ретельне дослідження одягу та взуття ОСОБА_27 , виклавши свій висновок на двох сторінках.
Враховуючи вищевикладене, суд дійшов висновку, що обвинувачення у вбивстві гр. ОСОБА_9 побудовано на підставі лише показів свідка, який неодноразово притягався за вчинення кримінальних правопорушень, у т.ч. - за особливо тяжкий злочин, під нігтями якого, на одязі, взутті, змивах з рук було виявлено кров та клітини походження яких, згідно висновків експертів, може бути від вбитого ОСОБА_11 при тому, що одяг, змиви, піднігтьовий вміст ОСОБА_9 такої крові чи клітин не містили.
Таким чином, у цьому кримінальному проваджені сторона обвинувачення не змогла довести вину гр. ОСОБА_9 у вчинені вбивства гр. ОСОБА_11 шляхом нанесення чотирьох ударів ножом в облать грудної клітини ОСОБА_11 .
Враховуючи вищевикладене, та положення ст.62 Конституції України, згідно яких обвинувачення не може ґрунтуватися на припущеннях, а всі сумніви, щодо доведеності вини трактуються на користь особи, суд дійшов висновку, що в цій справі є не просто сумніви вини/невинуватості ОСОБА_9 у вчиненні інкримінованого йому злочину, а й прямі докази його невинуватості разом з зізнаннями іншої особи, що в повному обсязі спростовує обставини викладені в обвинувальному акті обставини.
Враховуючи викладене, а також те, що обвинувальний вирок не може ґрунтуватися на припущеннях і ухвалюється лише за умови доведення в ході судового розгляду винуватості особи у вчиненні кримінального правопорушення, відносно ОСОБА_9 підлягає ухваленню виправдувальний вирок, оскільки суду не доведено, що ОСОБА_9 вчинено кримінальне правопорушення, передбачене ст.115 ч.1 КК України.
Відповідно до ч.15ст.615 КПК України, в умовах дії воєнного стану після складання та підписання повного тексту вироку суд має право обмежитися проголошенням його резолютивної частини з обов`язковим врученням учасникам судового провадження повного тексту вироку в день його проголошення.
Керуючись ст.62 Конституції України, ст.115ч.1 КК України, ст.ст.2,7-12,17,22-27,84, 91, 92,291,368-371,373ч.1п.2,3,ч.3,374, 392,393,935,615ч.15 КПК України, суд

УХВАЛИВ:
Визнати невинуватим ОСОБА_9 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , у вчиненні кримінального правопорушення (злочину), передбаченого ст.115 ч.1 КК України, яке було йому пред`явлене обвинувальним актом за результатами розслідування у кримінальному провадженні №1201460400000414 від 05.08.2014р., та виправдати його за цим обвинуваченням на підставі п.2 і 3ч.1 та ч.3 статті 373 КПК України - у зв`язку з тим, що не доведено, що кримінальне правопорушення вчинене обвинуваченим та що в діях обвинуваченого є склад кримінального правопорушення, та у зв`язку з тим, що не доведено належними і достатніми доказами в ході судового розгляду його винуватості у вчиненні цього кримінального правопорушення.
Вирок може бути оскаржений шляхом подання апеляційної скарги до Одеського апеляційного суду через Болградський районний суд Одеської області протягом тридцяти днів з дня його проголошення та набирає законної сили по закінченню цього строку в разі, якщо він не оскаржений.
Копію вироку негайно після його проголошення вручити обвинуваченому та прокурору.

Суддя ОСОБА_1