Справа № 277/260/26
П О С Т А Н О В А
іменем України

23 березня 2026 року селище Ємільчине

Суддя Ємільчинського районного суду Житомирської області Т.Г. Корсун, розглянувши адміністративні матеріали, що надійшли із відділення поліції №1 Звягельського районного відділу поліції ГУНП в Житомирській області про притягнення до адміністративної відповідальності
ОСОБА_1 ,  ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, жителя: АДРЕСА_1 , 
за ч.1 ст. 173-2 та ч. 2 ст.173-2 Кодексу України про адміністративні правопорушення
В С Т А Н О В И В:
02 березня 2026 року до Ємільчинського районного суду Житомирської області надійшли матеріали з протоколами про адміністративне правопорушення:
серії ВБА №191552 від 25.02.2026 року зі змісту якого вбачається, що 22.02.2026 року близько 16 год. за адресою: АДРЕСА_1 , гр. ОСОБА_1 вчинив сварку зі своєю дружиною ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , а саме сварився, кричав, чим вчинив домашнє насильство психологічного характеру, тобто вчинив адміністративне правопорушення, передбачене ч.1 ст.173-2 КУпАП;
серії ВБА № 191555 від 25.02.2026 року зі змісту якого вбачається, що 22.02.2026 року близько 16 год. за адресою: АДРЕСА_1 , гр. ОСОБА_1 спричинив сварку з дружиною в присутності малолітньої ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , а саме кричав, вчинив сварку, чим спричинив домашнє насильство психологічного характеру,тобто вчинив адміністративне правопорушення, передбачене ч.2 ст.173-2 КУпАП; 
серії ВБА № 191553 від 25.02.2026 року зі змісту якого вбачається, що 22.02.2026 року близько 16 год. за адресою: АДРЕСА_1 , гр. ОСОБА_1 спричинив сварку із своєю дружиною в присутності малолітньої ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , а саме кричав, вчинив сварку, чим спричинив домашнє насильство психологічного характеру,тобто вчинив адміністративне правопорушення, передбачене ч.2 ст.173-2 КУпАП; 
серії ВБА № 191554 від 25.02.2026 року зі змісту якого вбачається, що 22.02.2026 року близько 16 год. за адресою: АДРЕСА_1 , гр. ОСОБА_1 вчинив суперечку з дружиною в присутності малолітнього ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_5 , а саме кричав, вчинив сварку, чим спричинив домашнє насильство психологічного характеру,тобто вчинив адміністративне правопорушення, передбачене ч.2 ст.173-2 КУпАП. 
В судовому засіданні ОСОБА_1 свою вину у скоєнні адміністративного правопорушення передбаченого ч. 1 ст. 173-2 КУпАП визнав, водночас свою вину у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 173-2 КУпАП не визнав, пояснив, що ніякого насильства відносно дітей не вчиняв, до них не кричав. 
Заслухавши пояснення ОСОБА_1 , дослідивши адміністративні матеріали та подані суду докази, оцінивши їх за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, суд дійшов наступного висновку.
1. Щодо адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 173-2 КУпАП, згідно протоколу про адміністративне правопорушення серії ВБА №191552 від 25.02.2026 року.
Відповідно до ст. 9 КУпАП адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.
Адміністративна відповідальність за правопорушення, передбачені цим Кодексом, настає, якщо ці порушення за своїм характером не тягнуть за собою відповідно до закону кримінальної відповідальності.
Згідно з ст. 251 КУпАП доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.
Крім визнання вини ОСОБА_1 , обставини вчинення останнім зазначеного адміністративного правопорушення підтверджується зібраними по справі та дослідженими в судовому засіданні доказами, зокрема:
- протоколом про адміністративне правопорушення серії ВБА №191552 від 25.02.2026 року, який складений уповноваженою на те службовою особою у відповідності з вимогами ст.256 КУпАП та містить необхідні у ньому відомості, зокрема щодо дати, часу, місця та способу вчинення адміністративного правопорушення;
- письмовим поясненням гр. ОСОБА_2 від 25.02.2026 року у якому остання описала обставини вчинення її чоловіком гр. ОСОБА_1 адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.173-2 КУпАП;
- протоколом прийняття заяви про кримінальне правопорушення та іншу подію від 20.02.2026;
- рапортом уповноваженої службової особи ВП №1 Звягельського РВП ГУНП в Житомирській області Любича В.Р. від 22.02.2026 року та відеозаписом події від 22.02.2026 року. 
Згідно ч. 1 ст. 173-2 КУпАП до адміністративної відповідальності можуть бути притягнуті особи, які вчинили, зокрема, домашнє насильство, насильство за ознакою статі, тобто умисне вчинення будь-яких діянь (дій або бездіяльності) фізичного, психологічного чи економічного характеру (застосування насильства, що не спричинило тілесних ушкоджень, погрози, образи чи переслідування, позбавлення житла, їжі, одягу, іншого майна або коштів, на які потерпілий має передбачене законом право, тощо), внаслідок чого могла бути чи була завдана шкода фізичному або психічному здоров`ю потерпілого.
Об`єктом цього правопорушення є суспільні відносини у сфері захисту прав громадян.
Об`єктивна сторона ст. 173-2 КУпАП полягає в умисному вчиненні будь-яких дій фізичного, психологічного чи економічного характеру, внаслідок чого могла бути чи була завдана шкода фізичному або психічному здоров`ю потерпілого.
Суб`єктивна сторона правопорушення характеризується наявністю вини у формі умислу.
Для встановлення події правопорушення, зазначеного у ч.1 ст.173-2 КУпАП, необхідно з`ясувати чи дійсно особа, яка притягується до адміністративної відповідальності, вчинила домашнє насильство.
Положеннями ст.1 Закону України «Про запобігання та протидію домашньому насильству» визначено, що:
- домашнє насильство - діяння (дії або бездіяльність) фізичного, сексуального, психологічного або економічного насильства, що вчиняються в сім`ї чи в межах місця проживання або між родичами, або між колишнім чи теперішнім подружжям, або між іншими особами, які спільно проживають (проживали) однією сім`єю, але не перебувають (не перебували) у родинних відносинах чи у шлюбі між собою, незалежно від того, чи проживає (проживала) особа, яка вчинила домашнє насильство, у тому самому місці, що й постраждала особа, а також погрози вчинення таких діянь;
- психологічне насильство - форма домашнього насильства, що включає словесні образи, погрози, у тому числі щодо третіх осіб, приниження, переслідування, залякування, інші діяння, спрямовані на обмеження волевиявлення особи, контроль у репродуктивній сфері, якщо такі дії або бездіяльність викликали у постраждалої особи побоювання за свою безпеку чи безпеку третіх осіб, спричинили емоційну невпевненість, нездатність захистити себе або завдали шкоди психічному здоров`ю особи.
Відповідно до положень ст. 3 цього Закону предметом його регулювання є правовідносини, що виникають у процесі запобігання та протидії домашньому насильству. Дія законодавства про запобігання та протидію домашньому насильству незалежно від факту спільного проживання поширюється, зокрема, на подружжя (колишнє подружжя).
Таким чином, аналізуючи всі зібрані по справі докази в їх сукупності, суд вважає, що вина особи, яка притягується до адміністративної відповідальності повністю та об`єктивно знайшла своє підтвердження в ході судового засідання.
Дії ОСОБА_1 кваліфікуються за ч.1 ст.173-2 КУпАП, оскільки він своїми умисними діями вчинив домашнє насильство, тобто умисне вчинення будь-яких дій психологічного характеру, внаслідок чого могла бути завдана шкода психічному здоров`ю потерпілої.
Згідно з положеннями ст. 23 КУпАП адміністративні стягнення є мірою відповідальності і застосовуються з метою виховання особи, яка вчинила адміністративне правопорушення, в дусі додержання законів України, поваги до правил співжиття, а також запобіганню вчинення нових правопорушень, як самим правопорушником, так і іншими особами.
На виконання вимог ст. 33 КУпАП при накладенні адміністративного стягнення, суддею враховується характер вчиненого правопорушення, особа правопорушника, ступінь його вини, майновий стан, обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність.
Обставин, що пом`якшують та обтяжують відповідальність ОСОБА_1 за вчинене адміністративне правопорушення у відповідності до ст.ст. 34, 35 КУпАП, судом не встановлено.
З огляду на викладене, враховуючи характер вчиненого правопорушення, особу правопорушника, ступінь його вини у вчиненому правопорушенні, суд вважає за необхідне накласти на ОСОБА_1 стягнення в межах санкції ч. 1 ст. 173-2 КУпАП, а саме у виді штрафу в розмірі двадцяти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що за своїм видом та мірою відповідає завданню й меті накладення адміністративного стягнення та є необхідним і достатнім для виховання особи, яка вчинила адміністративне правопорушення в дусі додержання законів України, поваги до правил співжиття, а також запобіганню вчиненню ним нових правопорушень.
Відповідно до ст. 401 КУпАП судовий збір у провадженні по справі про адміністративне правопорушення у разі винесення судом (суддею) постанови про накладення адміністративного стягнення сплачується особою, на яку накладено таке стягнення.
2. Щодо адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 173-2 КУпАП, згідно протоколів про адміністративні правопорушення серії ВБА № 191555 від 25.02.2026 року, серії ВБА № 191553 від 25.02.2026 року, серії ВБА № 191554 від 25.02.2026 року.
За приписами ст.7 КУпАП ніхто не може бути підданий заходу впливу в зв`язку з адміністративним правопорушенням не інакше як на підставах та у порядку, встановлених законом. Провадження в справах про адміністративні правопорушення здійснюється на основі суворого додержання законності.
Згідно із ст. 245 Кодексу України про адміністративні правопорушення завданням провадження в справах про адміністративне правопорушення є: всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності із законом.
За змістом ст. 280 КУпАП при розгляді справи про адміністративне правопорушення суд зобов`язаний з`ясувати чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа у його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.
Притягнення особи до адміністративної відповідальності можливе лише за наявності факту адміністративного правопорушення та вини особи у його вчиненні, яка підтверджена належними доказами.
Обов`язок щодо збирання доказів покладається на осіб, уповноважених на складання протоколів про адміністративні правопорушення, визначених ст. 255 КУпАП.
Всі викладені в протоколі про адміністративне правопорушення обставини повинні бути належним чином перевірені та доводитися сукупністю належних і допустимих доказів.
При цьому, суд не вправі самостійно відшукувати докази винуватості особи у вчиненні правопорушення. Адже діючи таким чином, суд неминуче перебиратиме на себе функції обвинувача, позбавляючись статусу незалежного органу правосуддя, що є порушенням ст.6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод (далі Конвенція).
Так, відповідно до диспозиції ч. 2 ст. 173-2 КУпАП передбачена адміністративна відповідальність за діяння, передбачене частиною першою цієї статті, вчинене стосовно малолітньої чи неповнолітньої особи тобто, кваліфікуючою ознакою ч.2 ст.173-2 КУпАП є вчинення домашнього насильства стосовно малолітньої чи неповнолітньої особи, а саме: вчинення домашнього насильства, тобто умисне вчинення будь-яких діянь (дій або бездіяльності) фізичного, психологічного чи економічного характеру, внаслідок чого була завдана шкода фізичному або психічному здоров`ю потерпілого, вчинене стосовно малолітньої чи неповнолітньої особи.
Однак, у протоколах про адміністративні правопорушення серії ВБА № 191555 від 25.02.2026 року, серії ВБА № 191553 від 25.02.2026 року, серії ВБА № 191554 від 25.02.2026 року вказано, що ОСОБА_1 спричинив сварку з дружиною в присутності малолітніх дітей, а саме кричав, що суперечить диспозиції ч. 2 ст. 173-2 КУпАП.
Дослідивши докази наявні в матеріалах справи, приходжу до висновку про недоведеність в діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч.2 ст.173-2 КУпАП.
Приймаючи до уваги, що в силу вимог ст.251 КУпАП обов`язок доказування обставин викладених в протоколі про адміністративне правопорушення покладено на особу, яка уповноважена складати такий протокол та враховуючи, що в матеріалах справи відсутній доказ кваліфікуючої ознаки складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч.2 ст.173-2 КУпАП, а саме: вчинення домашнього насильства стосовно малолітніх дітей: ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_5 , вважаю, що, застосування адміністративного стягнення до особи за відсутності будь-яких доказів її протиправної дії чи бездіяльності не відповідатиме принципу верховенства права і міститиме ознаки свавільного застосування адміністративних повноважень.
Відтак, проаналізувавши у цьому провадженні наявні у ньому фактичні дані, які як докази були зібрані поліцейськими, суд установив, що вина особи, що притягається до адміністративної відповідальності за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч.2 ст.173-2 КУпАП, не є доведеною з дотриманням стандарту доказування «поза розумним сумнівом», у розрізі такого.
В силу принципу презумпції невинуватості, що підлягає застосуванню у справах про адміністративні правопорушення, всі сумніви щодо події порушення та винності особи, що притягується до відповідальності, тлумачаться на її користь. Недоведені подія та вина особи мають бути прирівняні до доведеної невинуватості цієї особи. За таких обставин факт вчинення ОСОБА_1 правопорушення, передбаченого ч.2 ст.173-2 КУпАП, є недоведеним.
Аналогічна правова позиція викладена у постанові КАС ВС від 8 липня 2020 року (справа №463/1352/16-а).
Згідно до п. 1 ст.247 КУпАП провадження в справі про адміністративне правопорушення не може бути розпочато, а розпочате підлягає закриттю у разі відсутності події і складу адміністративного правопорушення.
На підставі наведеного та керуючись ст.ст. 27, 401, ч.1 ст.173-2, ч. 2ст. 173-2, 283, 284, 294 КУпАП, суд
П О С Т А Н О В И В:
ОСОБА_1  визнати винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.173-2 Кодексу України про адміністративні правопорушення, та накласти на нього адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі двадцяти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, а саме 340 (триста сорок) грн 00 коп. 
Штраф перерахувати на рахунок отримувача: UA408999980313030106000006757, отримувач ГУК у Житобл./ТГ смт. Ємільчине 21081100, код отримувача: 37976485, банк отримувача: Казначейство України (ел. адм. подат.), код класифікації доходів бюджету: 21081100 призначення платежу: адміністративні штрафи та інші санкції.
Провадження в справі про адміністративні правопорушення відносно  ОСОБА_1  за ч. 2 ст. 173-2 КУпАП закрити у зв`язку з відсутністю в його діях події і складу адміністративного правопорушення.
Стягнути з  ОСОБА_1  на користь держави судовий збір в розмірі 665 (шістсот шістдесят п`ять) гривень 60 копійок, які перерахувати на рахунок №UA518999980313121206000006757, отримувач коштів ГУК у Жит.обл/ТГ смт Ємільчине/22030101, код отримувача (код за ЄДРПОУ) 37976485, банк отримувача Казначейство України(ел. адм. подат.), код класифікації доходів бюджету 22030101.
Згідно з ч.1 ст.307 КУпАП штраф має бути сплачений порушником не пізніше як через п`ятнадцять днів з дня вручення йому постанови про накладення штрафу, а в разі оскарження такої постанови - не пізніше як через п`ятнадцять днів з дня повідомлення про залишення скарги без задоволення.
Відповідно до ч.2 ст.308 КУпАП у порядку примусового виконання постанови про стягнення штрафу за вчинення адміністративного правопорушення з правопорушника стягується подвійний розмір штрафу, який визначений у відповідній статті КУпАП та зазначений у постанові про стягнення штрафу.
Постанова може бути оскаржена до Житомирського апеляційного суду через Ємільчинський районний суд Житомирської області протягом десяти днів з дня винесення постанови.

  Суддя		Т.  Г.  Корсун