Харківський окружний адміністративний суд 	
61700, м. Харків, майдан Свободи, 6, inbox@adm.hr.court.gov.ua, ЄДРПОУ: 34390710
Р І Ш Е Н Н Я
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
02 квітня 2026 р. № 520/30614/25 

Харківський окружний адміністративний суд у складі головуючого судді Ольги Горшкової, розглянувши в порядку письмового провадження адміністративну справу за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «Мега Корм» до Чернівецької митниці Державної митної служби України про визнання протиправними та скасування рішення, картки відмови, -
В С Т А Н О В И В :
Товариство з обмеженою відповідальністю «Мега Корм» звернулось до Харківського окружного адміністративного суду з позовом, в якому просить суд визнати противоправним та скасувати рішення про коригування митної вартості товарів №UA408000/2025/000371/2 від 06.11.2025 та картку відмови в прийнятті митної декларації, митному оформленні випуску чи пропуску товарів, транспортних засобів комерційного призначення №UA408020/2025/001231.
В обґрунтування заявлених позовних вимог представник позивача зазначив, що рішення Чернівецької митниці Державної митної служби України про коригування митної вартості товарів №UA408000/2025/000371/2 від 06.11.2025 та картку відмови в прийнятті митної декларації, митному оформленні випуску чи пропуску товарів, транспортних засобів комерційного призначення №UA408020/2025/001231 є протиправними та підлягають скасуванню, оскільки ТОВ «Мега Корм» під час митного оформлення позивачем надано всі документи на підтвердження вартості товарів і обраного методу її визначення.
Представником Чернівецької митниці Державної митної служби України до суду подано відзив на позовну заяву, в якому відповідач проти заявленого позову заперечує з підстав його необґрунтованості та недоведеності. При цьому, представником відповідача зазначено, що заявлена до митного оформлення вартість товарів не підтверджується поданими документами, а додаткових підтверджуючих доказів підприємством позивача до митного оформлення подано не було.
Представник позивача надіслав суду відповідь на відзив, в якому не погоджується з доводами представника відповідача, викладеними у відзиві, вважає їх такими, що не ґрунтуються на вимогах чинного законодавства України, просить задовольнити позов у повному обсязі.
Ухвалою Харківського окружного адміністративного суду від 05.12.2025 відкрито провадження у справі, ухвалено здійснювати розгляд справі в порядку спрощеного провадження. 
Ухвалою Харківського окружного адміністративного суду від 16.12.2025 задоволено клопотання представника відповідача про розгляд справи в порядку загального позовного провадження, призначено підготовче судове засідання на 22.01.2026. 
Розгляд справи переносився у зв`язку з перебуванням судді на навчанні.
Ухвалою Харківського окружного адміністративного суду від 28.01.2026 призначено розгляд справи в режимі відеоконференцзв`язку.
Судове засідання призначене на 03.02.2026 перенесено на12.02.2026 у зв`язку з технічною неможливістю фіксування судового засідання за допомогою підсистеми відеоконференцзв`язку Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи.
Ухвалою Харківського окружного адміністративного суду від 12.02.2026 відкладено підготовче судове засідання по справі №520/30614/25 на 19.02.2025.
Ухвалою Харківського окружного адміністративного суду від 19.02.2026 закрито підготовче провадження та призначено справу до судового розгляду по суті на 12.03.2026 року.
Судове засідання призначене на 12.03.2026 перенесено на 02.04.2026 у зв`язку з перебуванням судді Горшкової О.О. на лікарняному.
Представник позивача та представник відповідача заявили клопотання про розгляд справи 520/30614/25 у порядку письмового провадження на підставі наявних у справі матеріалів та доказів.
Суд зазначає, що на час призначення судового засідання для проголошення судового рішення - 02.04.2026 о 10:00, у м. Харків була оголошена "Повітряна тривога".
Зважаючи на вказані клопотання сторін та на збільшену тривалість повітряних тривог на території міста Харкова з 10.05.2024, відповідно до Офіційної карти повітряних тривог України, з метою не затягування строків розгляду справи та з метою збереження життя та здоров`я учасників процесу під час воєнного стану, суд вважає за можливе розглянути справу в порядку письмового провадження.
Відповідно до п. 10 ч. 1 ст. 4 Кодексу адміністративного судочинства України зазначено, що письмове провадження - розгляд і вирішення адміністративної справи або окремого процесуального питання в суді першої, апеляційної чи касаційної інстанції без повідомлення та (або) виклику учасників справи та проведення судового засідання на підставі матеріалів справи у випадках, встановлених цим Кодексом.
Відповідно до ч. 4 ст. 229 КАС України зазначено, що у разі неявки у судове засідання всіх учасників справи або якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється за відсутності учасників справи (у тому числі при розгляді справи в порядку письмового провадження), фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.
Суд, дослідивши та оцінивши наявні в матеріалах справи докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на повному, всебічному і об`єктивному розгляді в судовому засіданні всіх обставин справи в їх сукупності, вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню, з огляду на наступне.
Товариство з обмеженою відповідальністю «Мега Корм» зареєстроване 05.09.2017, про що вчинено запис в Єдиному державному реєстрі юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань про включення відомостей про державну реєстрацію юридичної особи за ідентифікаційним кодом 41565278.
Основний вид діяльності за КВЕД: 10.91 виробництво готових кормів для тварин, що утримуються на фермах.
09.04.2025 року між ТОВ «МЕГА КОРМ» (в якості Покупця) та Компанією VEQ CO., LTD (Тайланд) (в якості Продавця), укладено Договір купівлі – продажу №MK-15-2025, відповідно до умов якого Продавець погоджується продати, а Покупець купити товар, який вказаний у Специфікаціях, які є невід`ємною частиною цього договору.
З метою здійснення митного оформлення ввезених в режимі імпорту вказаних товарів представником позивача до Чернівецької митниці Державної митної служби України подано електронну митну декларацію: 25UA408020040273U2 від 06.11.2025, в якій митна вартість поставленого товару визначена за ціною контракту (основний метод). Задекларована декларантом вартість товару склала 7 145 976,10 грн. (163900,00 доларів США х 42.0671 + 251 178,41 грн. (транспортні витрати).
06.11.2025 року митницею було направлено запит (Повідомлення) б/н до МД від 06.11.2025 №25UA408020040273U2 декларанту, в якому зазначено, що згідно ч. 3 ст. 53 МКУ документи, подані декларантом для підтвердження заявленої митної вартості, не підтверджують числові значення складових митної вартості товарів та містять розбіжності, та враховуючи положення пп.1 ч.5 ст. 54 МКУ, що позиціонується з положеннями ст.17 Угоди про застосування статті VII ГАТТ, декларанту слід надати додаткові документи для підтвердження заявленої митної вартості, а саме: банківські платіжні документи, що стосуються оцінюваного товару (для підтвердження умов оплати за товар); за наявності - інші платіжні та/або бухгалтерські документи, що підтверджують вартість товару та містять реквізити, необхідні для ідентифікації ввезеного товару; транспортні (перевізні) документи, що містять відомості про вартість перевезення оцінюваного товару (для підтвердження умов перевезення та числових значень транспортних витрат (в т.ч. експедиторських), які є складовими митної вартості товару); якщо здійснювалося страхування, - страхові документи, а також документи, що містять відомості про вартість страхування (для підтвердження числових значень складових митної вартості товару, чи відомостей щодо ціни, що була фактично сплачена або підлягає сплаті за товар); договір (угоду, контракт) із третіми особами, пов`язаний з договором (угодою, контрактом) про поставку товару, митна вартість якого визначається (для підтвердження даних щодо виробника товару, умов поставки та ціни); рахунки про здійснення платежів третім особам на користь продавця, якщо такі платежі здійснюються за умовами, визначеними договором (угодою, контрактом) (для підтвердження даних щодо виробника товару, умов поставки та відомостей щодо ціни, що була фактично сплачена або підлягає сплаті за товар); виписку з бухгалтерської документації (для деталізації умов оплати за товар та його перевезення); висновки про якісні та вартісні характеристики товарів, підготовлені спеціалізованими експертними організаціями (для підтвердження даних щодо виробника товару та ціни); копію митної декларації країни відправлення (для підтвердження даних щодо виробника товару і ціни, та для деталізації умов поставки) (а.с. 59-60).
Листом від 06.11.2025 Товариством з обмеженою відповідальністю «Мега Корм» було повідомлено митний орган про те, що при відправленні вантажу FIPHARM CO.,LIMITED не було надано документальних або фотовідомостей щодо іншого виробника товару, тому згідно з отриманими документами виробником було визначено саме FIPHARM CO.,LIMITED; банківські платіжні документи, що стосуються оцінюваного товару; транспортні (перевізні) документи, що містять відомості про вартість перевезення оцінюваного товару; висновки про якісні та вартісні характеристики товарів; копію митної декларації країни відправлення було надано. Крім вже наданих документів більше немає змоги надати (а.с. 61).
06.11.2025 року Чернівецькою митницею Державної митної служби України було відмовлено у оформленні (випуску) товарів, складено Картку відмови в прийнятті митної декларації, митному оформленні випуску чи пропуску товарів, транспортних засобів комерційного призначення №UA408020/2025/001231 та прийнято рішення про коригування митної вартості №UA408000/2025/000371/2 від 06.11.2025. 
Відповідно до рішення про коригування митної вартості №UA408000/2025/000371/2 від 06.11.2025 р. згідно з положеннями ч.1 ст.55 МКУ митним органом буде здійснено коригування митної вартості товару. У митного органу відсутня інформація щодо вартості операцій з ідентичними та подібними (аналогічними) товарами, оскільки ціна договору щодо ідентичних/подібних (аналогічних) товарів береться за основу для визначення митної вартості товарів, якщо ці товари ввезено приблизно в тій же кількості та на тих же комерційних рівнях, що й оцінювані товари, а у разі відсутності такого продажу використовується вартість операції з ідентичними/подібними (аналогічними) товарами, що продавалися в Україну в іншій кількості та/або на інших комерційних рівнях. При цьому їх ціна повинна коригуватися з урахуванням зазначених розбіжностей незалежно від того, чи веде це до збільшення або зменшення вартості (інформація, що використовується при здійсненні коригування, повинна бути документально підтверджена), тому, відповідно до статей 59, 60 МКУ, неможливо застосувати методи за ціною договору щодо ідентичних та подібних (аналогічних) товарів. У митного органу також відсутня інформація щодо обчисленої вартості (ст.63 МКУ), наданої виробником товарів, та інформація щодо ціни одиниці товару з врахуванням вимог ст.62 МКУ, тому методи визначення митної вартості на основі віднімання та додавання вартості не можуть бути використані. Було обрано метод визначення митної вартості – резервний (ст.64 МКУ). Митна вартість, визначена згідно з положеннями цієї статті, ґрунтується на раніше визнаних (визначених) митними органами митних вартостях. За основу для визначення митної вартості товару взято раніше визнану (визначену) митними органами митну вартість товару за МД№UA500500/2025/034601 від 05.11.2025 «Вітамін Е 50% (VITAMIN E 50%) у вигляді порошку - 8000 кг. CAS №7695- 91-2. Вміст основної речовини - 50,7% згідно сертифіката аналізу виробника. Дата виробництва: 18.07.2025р. Кінцевий термін придатності: 17.07.2027р. Не містить продуктів тваринного походження. Не для харчової промисловості. Використовується в якості антиоксиданта в косметичній галузі. Виробник: "Zhejiang Medicine Co., Ltd.". Торгівельна марка: "ZMC". Країна виробництва Китай.». Рівень митної вартості 7,95 USD/кг. Поставка товару здійснюється в максимально наближений час, від одного виробника, з однаковою торговою маркою, з однаковим кодом за УКТЗЕД та країною походження. Розрахунок: 7,95 USD/кг * 22000 (вага нетто, кг) = 174900,00 USD/кг. Висновок: подання нової митної декларації за митною вартістю товару, зазначеною в рішенні про коригування митної вартості (а.с. 66-67).
Не погоджуючись із рішеннями Чернівецької митниці Держмитслужби про коригування митної вартості товару №UA408000/2025/000371/2 від 06.11.2025 р. та Карткою відмови в прийнятті митної декларації, митному оформленні випуску чи пропуску товарів, транспортних засобів комерційного призначення №UA408020/2025/001231, позивач звернувся до суду з даним адміністративним позовом.
Надаючи правову оцінку спірним правовідносинам, суд зазначає наступне.
Відповідно до частини 2 статті 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.
Правовідносини, пов`язані зі справлянням митних платежів, регулюються Митним кодексом України (далі за текстом також - МК України), Податковим кодексом України та іншими законами України з питань оподаткування (частина 2 статті 1 Митного кодексу України № 4495-VI від 13.03.2012).
Положеннями статті 49 МК України передбачено те, що митною вартістю товарів, які переміщуються через митний кордон України, є вартість товарів, що використовується для митних цілей, яка базується на ціні, що фактично сплачена або підлягає сплаті за ці товари.
Відповідно до частин першої та другої статті 51 МК України митна вартість товарів, що переміщуються через митний кордон України, визначається декларантом відповідно до норм цього Кодексу. Митна вартість товарів, що ввозяться на митну територію України відповідно до митного режиму імпорту, визначається відповідно до глави 9 цього Кодексу.
Згідно з частиною першою статті 52 МК України заявлення митної вартості товарів здійснюється декларантом або уповноваженою ним особою під час декларування товарів у порядку, встановленому розділом VIII цього Кодексу та цією главою.
За змістом частини другої статті 52 МК України декларант або уповноважена ним особа, які заявляють митну вартість товару, зобов`язані: 1) заявляти митну вартість, визначену ними самостійно, у тому числі за результатами консультацій з органом доходів і зборів; 2) подавати органу доходів і зборів достовірні відомості про визначення митної вартості, які повинні базуватися на об`єктивних, документально підтверджених даних, що піддаються обчисленню; 3) нести всі додаткові витрати, пов`язані з коригуванням митної вартості або наданням органу доходів і зборів додаткової інформації.
Положення статті 53 МК України визначають перелік документів, які подаються декларантом для підтвердження заявленої митної вартості.
У випадках, передбачених цим Кодексом, одночасно з митною декларацією декларант подає органу доходів і зборів документи, які підтверджують заявлену митну вартість товарів і обраний метод її визначення (ч. 1 ст. 53 МК України).
Згідно з частиною другою статті 53 МК України документами, які підтверджують митну вартість товарів, є: 1) декларація митної вартості, що подається у випадках, визначених у частинах п`ятій і шостій статті 52 цього Кодексу, та документи, що підтверджують числові значення складових митної вартості, на підставі яких проводився розрахунок митної вартості; 2) зовнішньоекономічний договір (контракт) або документ, який його замінює, та додатки до нього у разі їх наявності; 3) рахунок-фактура (інвойс) або рахунок-проформа (якщо товар не є об`єктом купівлі-продажу); 4) якщо рахунок сплачено, - банківські платіжні документи, що стосуються оцінюваного товару; 5) за наявності - інші платіжні та/або бухгалтерські документи, що підтверджують вартість товару та містять реквізити, необхідні для ідентифікації ввезеного товару; 6) транспортні (перевізні) документи, якщо за умовами поставки витрати на транспортування не включені у вартість товару, а також документи, що містять відомості про вартість перевезення оцінюваних товарів; 7) ліцензія на імпорт товару, якщо імпорт товару підлягає ліцензуванню; 8) якщо здійснювалося страхування, - страхові документи, а також документи, що містять відомості про вартість страхування.
Відповідно до частини п`ятої статті 53 МК України забороняється вимагати від декларанта або уповноваженої ним особи будь-які інші документи, відмінні від тих, що зазначені в цій статті.
Із положень частин першої та другої статті 53 МК України вбачається, що Митним кодексом України передбачено вичерпний перелік документів, який подається декларантом органу доходів і зборів для підтвердження заявленої митної вартості товарів та обраного методу її визначення.
За приписами частини другої статті 54 МК України контроль правильності визначення митної вартості товарів за основним методом за ціною договору (контракту) щодо товарів, які ввозяться на митну територію України відповідно до митного режиму імпорту (вартість операції), здійснюється органом доходів і зборів шляхом перевірки розрахунку, здійсненого декларантом, за відсутності застережень щодо застосування цього методу, визначених у частині першій статті 58 цього Кодексу.
Згідно з частиною третьою статті 54 МК України за результатами здійснення контролю правильності визначення митної вартості товарів орган доходів і зборів визнає заявлену декларантом або уповноваженою ним особою митну вартість чи приймає письмове рішення про її коригування відповідно до положень статті 55 цього Кодексу.
За частиною п`ятою статті 54 МК України орган доходів і зборів з метою здійснення контролю правильності визначення митної вартості товарів має право, зокрема, упевнюватися в достовірності або точності будь-якої заяви, документа чи розрахунку, поданих для цілей визначення митної вартості; у випадках, встановлених цим Кодексом, письмово запитувати від декларанта або уповноваженої ним особи встановлені статтею 53 цього Кодексу додаткові документи та відомості, якщо це необхідно для прийняття рішення про визнання заявленої митної вартості.
Наказом Міністерства фінансів України від 30.05.2012 за № 631, зареєстрованим в Міністерстві юстиції України 10.08.2012 за №1360/21672, затверджено Порядок виконання митних формальностей при здійсненні митного оформлення товарів із застосуванням митної декларації на бланку єдиного адміністративного документа (далі - Порядок № 631).
Відповідно до п.4.5 розділу IV Порядку № 631 при здійсненні митного оформлення виконуються, зокрема, такі митні формальності:
4.5.4. Контроль із застосуванням системи управління ризиками, в тому числі оцінка ризику за МД шляхом аналізу ЕК МД та ЕК ДМВ (ЕМД та ЕДМВ) за допомогою АСАУР (автоматизованої системи аналізу управління ризиками).
Вказаний перелік форм митного контролю формується в автоматичному режимі програмно-інформаційним комплексом ЄАІС та є обов`язковим для відпрацювання.
Спрацювання АСАУР за напрямом перевірки правильності визначення митної вартості товарів у зв`язку з ризиком заниження митної вартості є рекомендацією посадовій особі митного органу більш ретельно опрацювати подані до митного оформлення документи.
В даному контексті доречно зауважити, що згідно зі статтею 361 МК України управління ризиками - це робота митних органів з аналізу ризиків, виявлення та оцінки ризиків, розроблення та практичної реалізації заходів, спрямованих на мінімізацію ризиків, оцінки ефективності та контролю застосування цих заходів. Під ризиком розуміється ймовірність недотримання вимог законодавства України з питань митної справи.
Митні органи застосовують систему управління ризиками для визначення товарів, транспортних засобів, документів і осіб, які підлягають митному контролю, форм митного контролю, що застосовуються до таких товарів, транспортних засобів, документів і осіб, а також обсягу митного контролю.
Цілями застосування системи управління ризиками є:
запобігання, прогнозування і виявлення порушень законодавства України з питань державної митної справи;
забезпечення більш ефективного використання наявних у митних органів ресурсів та зосередження їх уваги на окремих згрупованих об`єктах аналізу ризику, щодо яких є потреба у застосуванні окремих форм митного контролю або їх сукупності, а також у підвищенні ефективності митного контролю (областях ризику);
забезпечення в межах повноважень митних органів заходів із захисту національної безпеки, життя і здоров`я людей, тварин, рослин, довкілля, інтересів споживачів;
прискорення митного оформлення товарів, що переміщуються через митний кордон України.
Відповідно до частин 1, 2 статті 55 МК України рішення про коригування заявленої митної вартості товарів, які ввозяться на митну територію України з поміщенням у митний режим імпорту, приймається митним органом у письмовій формі під час здійснення контролю правильності визначення митної вартості цих товарів як до, так і після їх випуску, якщо митним органом у випадках, передбачених частиною шостою статті 54 цього Кодексу, виявлено, що заявлено неповні та/або недостовірні відомості про митну вартість товарів, у тому числі невірно визначено митну вартість товарів.
Прийняте митним органом письмове рішення про коригування заявленої митної вартості товарів має містити: обґрунтування причин, через які заявлену декларантом митну вартість не може бути визнано; наявну в митного органу інформацію (у тому числі щодо числових значень складових митної вартості, митної вартості ідентичних або подібних (аналогічних) товарів, інших умов, що могли вплинути на ціну товарів), яка призвела до виникнення сумнівів у правильності визначення митної вартості та до прийняття рішення про коригування митної вартості, заявленої декларантом; вичерпний перелік вимог щодо надання додаткових документів, передбачених частиною третьою статті 53 цього Кодексу, за умови надання яких митна вартість може бути визнана митним органом; обґрунтування числового значення митної вартості товарів, скоригованої митним органом, та фактів, які вплинули на таке коригування; інформацію про: а) право декларанта або уповноваженої ним особи на випуск у вільний обіг товарів, що декларуються: у разі згоди декларанта або уповноваженої ним особи з рішенням митного органу про коригування митної вартості товарів - за умови сплати митних платежів згідно з митною вартістю, визначеною митним органом; у разі незгоди декларанта або уповноваженої ним особи з рішенням митного органу про коригування заявленої митної вартості товарів - за умови сплати митних платежів згідно із заявленою митною вартістю товарів та надання гарантій відповідно до розділу X цього Кодексу в розмірі, визначеному митним органом відповідно до частини сьомої цієї статті; б) право декларанта або уповноваженої ним особи оскаржити рішення про коригування заявленої митної вартості у митному органі вищого рівня відповідно до глави 4 цього Кодексу або до суду (частина 2 статті 54 МК України).
За положеннями статей 57, 58 Митного кодексу України митна вартість товарів, які ввозяться на митну територію України, відповідно до митного режиму імпорту, за загальним правилом обчислюється за першим методом визначення митної вартості товарів, тобто за ціною договору.
Якщо митна вартість не може бути визначена за першим методом, проводиться процедура консультацій між митним органом та декларантом з метою обґрунтованого вибору підстав для визначення митної вартості. У ході таких консультацій митний орган та декларант можуть здійснити обмін наявною у кожного з них інформацією за умови додержання вимог щодо її конфіденційності.
У разі неможливості визначення митної вартості товарів, які імпортуються в Україну, за основу може братися ціна, за якою оцінювані ідентичні або подібні (аналогічні) товари були продані в Україні не пов`язаному з продавцем покупцю.
Водночас кожний наступний метод застосовується, якщо митна вартість товарів не може бути визначена шляхом застосування попереднього методу.
Відповідно до частини восьмої статті 57 Митного кодексу України у разі якщо неможливо застосувати жоден із зазначених методів, митна вартість визначається за резервним методом відповідно до вимог, встановлених статтею 64 цього Кодексу.
Системний аналіз наведених норм свідчить про те, що обов`язок доведення заявленої митної вартості товару покладається на декларанта. Разом з цим, митний орган у випадку наявності обґрунтованих сумнівів у достовірності поданих декларантом відомостей, що підтверджують числові значення складових митної вартості товарів, чи відомостей щодо ціни, яка була фактично сплачена або підлягає сплаті за ці товари, може витребувати додаткові документи.
Наявність обґрунтованих сумнівів у правильності визначеної декларантом митної вартості товарів є імперативною умовою, оскільки з цією обставиною закон пов`язує можливість витребування додаткових документів у декларанта та надає митниці право вчиняти наступні дії, спрямовані на визначення дійсної митної вартості товарів. Разом з цим у розумінні вищенаведених норм сумніви митниці є обґрунтованими, якщо надані декларантом документи містять розбіжності, наявні ознаки підробки або не містять усіх відомостей, що підтверджують числові значення складових митної вартості товарів, чи відомостей щодо ціни, що була фактично сплачена або підлягає сплаті за ці товари.
Отже, наведені приписи зобов`язують митний орган зазначити конкретні обставини, які викликали відповідні сумніви, причини неможливості їх перевірки на підставі наданих декларантом документів, а також обґрунтувати необхідність перевірки спірних відомостей та зазначити документи, надання яких може усунути сумніви у їх достовірності.
За результатами аналізу зазначених положень Митного кодексу України вбачається, що орган доходів і зборів при здійсненні контролю за правильністю визначення митної вартості зобов`язаний перевірити складові числового значення митної вартості, правильність розрахунку, здійсненого декларантом, упевнитись у достовірності та точності заяв, документів чи розрахунків, поданих декларантом, а також відсутності обмежень для визначення митної вартості за ціною договору, наведених у ст. 58 Митного кодексу України.
Водночас митний орган має право відійти від наведених вище законодавчих обмежень, пов`язаних з перевіркою основного переліку документів, які підтверджують митну вартість товарів, та витребувати від декларанта додаткові документи лише у тому випадку, коли надані декларантом документи містять розбіжності, наявні ознаки підробки або ці документи не містять усіх відомостей, що підтверджують числові значення складових митної вартості товарів, чи відомостей щодо ціни, тобто не дозволяють митному органу законно здійснити визначений законом мінімум митних формальностей, необхідних для забезпечення додержання законодавства України з питань державної митної справи для розмитнення задекларованого товару.
З метою усунення розбіжностей в документах, усунення сумнівів щодо підробки документів або з`ясування відомостей, що підтверджують числові значення складових митної вартості товарів, які виявились відсутніми, закон надає право митному органу витребувати від декларанта інші додаткові документи, що перелічені в ч. 2 ст. 53 Митного кодексу України.
Разом з тим витребувати необхідно тільки ті документи, які дають можливість пересвідчитись у правильності чи помилковості задекларованої митної вартості, а не всі, які передбачені статтею 53 Митного кодексу України. Ненадання повного переліку витребуваних документів може бути підставою для визначення митної вартості не за першим методом лише тоді, коли подані документи є недостатніми чи такими, що у своїй сукупності не спростовують сумнів у достовірності наданої інформації.
Верховний Суд у висновках за аналогічними справами сформував усталену позицію, відповідно до якої митний орган зобов`язаний зазначити конкретні обставини, які викликали відповідні сумніви, причини неможливості їх перевірки на підставі наданих декларантом документів, а також обґрунтувати необхідність перевірки сумнівних відомостей та зазначити документи, надання яких може усунути сумніви у їх достовірності. Ненаведення митницею в рішенні про коригування митної вартості товарів належних та допустимих доказів того, що документи, подані декларантом для митного оформлення товару, є недостатніми чи такими, що у своїй сукупності викликають сумнів у достовірності наданої інформації, витребування митницею додаткових документів без зазначення обставин, які ці документи повинні підтвердити, виключають можливість застосування іншого, ніж основний метод, визначення митної вартості товарів. При цьому, сам факт неподання декларантом додаткових документів без належного обґрунтування митницею, що вони можуть усунути сумніви спірних відомостей, не є підставою для відмови в митному оформленні товару.
Зазначена вище позиція викладена, зокрема, у постановах Верховного Суду від 09.04.2019 у справі № 826/10733/15, від 09.04.2019 у справі № 825/1990/17, від 09.04.2019 у справі № 826/15850/15, від 07.05.2020 у справі № 400/2922/18.
За приписами статті 337 Митного кодексу України перевірка документів та відомостей, які відповідно до статті 335 цього Кодексу подаються митним органам під час переміщення товарів, транспортних засобів комерційного призначення через митний кордон України, здійснюється візуально, із застосуванням інформаційних технологій (шляхом проведення формато-логічного контролю, контролю співставлення, контролю із застосуванням системи управління ризиками) та в інші способи, передбачені цим Кодексом. Разом з цим, контроль із застосуванням системи управління ризиками - це оцінка ризику шляхом аналізу (у тому числі з використанням інформаційних технологій) поданих документів у конкретному випадку переміщення товарів, транспортних засобів комерційного призначення через митний кордон України з метою обрання форм та обсягу митного контролю, достатніх для забезпечення додержання законодавства України з питань державної митної справи (частини 1, 4 статті 337 Митного кодексу).
В свою чергу, згідно з частиною 1 статті 320 Митного кодексу України, форми та обсяги контролю, обираються: 1) посадовими особами митних органів на підставі результатів застосування системи управління ризиками; та/або 2) автоматизованою системою управління ризиками.
Зміст наведених норм дає підстави дійти висновку, що дані системи управління ризиками є підставою лише для обрання форм і методів митного контролю, однак самі по собі не є підставою для коригування митної вартості.
Як вбачається з матеріалів справи, 09.04.2025 року між ТОВ «МЕГА КОРМ» (в якості Покупця) та Компанією VEQ CO., LTD (Тайланд) (в якості Продавця), укладено Договір купівлі – продажу №MK-15-2025, відповідно до умов якого Продавець погоджується продати, а Покупець купити товар, який вказаний у Специфікаціях, які є невід`ємною частиною цього договору.
Відповідно до п. 3.1 та п.3.2 Договору загальна вартість продукції за даним договором купівлі - продажу складається з загальної вартості у Специфікаціях до цього договору. Покупець має право замовляти, а Продавець відповідно відпускати, частинами товар відповідно до підписаних Специфікацій, вказавши кількість і ціну відпущеної Продукції.
В п. 7 та п. 8 Договору Сторони погодили, що умови та строки поставки вказуються в Специфікаціях до цього договору. Відправником товару може бути будь-яка інша компанія за вказівкою контрактоутримувача, про що вказується у товаро-супровідній документації та не потребує додаткового узгодження з утримувачем товару. Умови платежу вказуються в Специфікаціях до цього договору. Валюта платежу – долари США. Валюта договору – долари США. Після узгодження Покупцем Продавець має надати наступні документи: рахунок – фактура (інвойс) (оригінал), пакувальний лист (оригінал), морську накладну (коносамент) (видання телекс релізу коносамента) або авіа накладну (копія), сертифікат якості на продукцію (оригінал), сертифікат походження (оригінал), страховий поліс (копія), експортна декларація (копія).
Компанія FIPHARM CO.,LIMITED (Китай) надала ТОВ «МЕГА КОРМ» комерційну пропозицію від 28.07.2025 р. щодо товару Вітамін Е.
Згідно специфікації №24 від 29.07.2025 року до Договору купівлі – продажу №МК-16/2023 від 14.02.2023 року, сторонами було погоджено опис товару, його кількість та вартість, а саме Вітамін Е (Vitamin E) кількістю 22000.00 кг, ціна 7,45 доларів США за 1 кг, загальною вартістю 163 900,00 доларів США; на умовах поставки FOB Шанхай, Китай / FOB Shanghai, China; Сроки поставки платежу: Протягом 180 днів з моменту отримання Продавцем платежу; Умови платежу: 100% передплата.
На підтвердження заявленої митної вартості товарів під час проведення митного контролю та митного оформлення позивачем разом з вказаною митною декларацією надано документи, передбачені ч.2 ст.53 Митного кодексу України, що перелічені у графі 44 цієї МД, а саме: Договор купівлі – продажу №МК-16/2023 від 14.02.2023; Специфікація №24 від 29.07.2025 до Договору купівлі – продажу №МК-16/2023 від 14.02.2023; Рахунок – фактура (інвойс) (Commercial invoice) №2025FP07254 від 15.08.2025; Пакувальний лист 15.08.2025; Коносамент (Bill of landing) №ZM25080651 від 25.08.2025; Висновок ДП «Укрпромзовнішекспертиза» від 28.10.2025 №1996 щодо ціни; Сертифікат про походження товару № 25С4600А0113/00482 від 25.08.2025; Сертифікат якості №FM2507075B від 15.08.2025; Сертифікат якості №FM2507075B від 15.08.2025; CRM № 041125 від 04.11.2025; Платіжна інструкція в іноземній валюті №24 від 05.08.2025 р. на суму 100 000,00 доларів США; Платіжна інструкція в іноземній валюті №254 від 06.08.2025 р. на суму 63 900,00 доларів США; Договір №1312-Т/22 про надання транспортно транспортно-експедиторських послуг з перевезення у контейнерах експортно експортно- імпортних та транзитних вантажів від 16.06.2022, між ТОВ «ГЛОБАЛ ОУШЕН ЛІНК» (Експедитор) та ТОВ «МЕГА КОРМ» (Клієнт) та додаткова угода №1 від 20.12.2024 р.; Рахунок на оплату № 71577 від 21 жовтня 2025 р. (Компенсація перевезення морським транспортом Shanghai-Constanta; Плата експедитору за межами України); Платіжна інструкція в національній валюті від "23" жовтня 2025 р. N МК-11709 на суму 135 708,63 грн. (Оплата компенсації перевезення та плата експедитору зг. рах. на опл. № 71577 від 21.10.2025 р. ПДВ (20%) 83,51 ГРН ПДВ (без ПДВ) 0,00 ГРН ПДВ (20%) 83,51 ГРН); Довідка про транспортні витрати № 12550 від 21.10.2025 р. (Компенсація перевезення морським транспортом Shanghai-Constanta; Плата експедитору за межами України); Рахунок на оплату № 72704 від 4 листопада 2025 р. (Компенсація вартості послуг ВРР, виконаних нерезидентом за межами України; Bантажно-розвантажувальні роботи на складі за межами України; Плата експедитору за межами України); Платіжна інструкція в національній валюті від "06" листопада 2025 р. №МК 12162 на суму 80 969,78 грн. (Оплата компенсації вартості послуг ВРР, вантаж.-рожвантаж. роботи та плата експедитору зг.рах. на опл. № 72704 від 04.11.2025 р. ПДВ (20%) 96,85 ГРН ПДВ (без ПДВ) 0,00 ГРН ПДВ (20%) 96,85 ГРН); Довідка про транспортні витрати № 12861 від 04.11.2025 р. (Компенсація вартості послуг ВРР, виконаних нерезидентом за межами України; Bантажно- розвантажувальні роботи на складі за межами України; Плата експедитору за межами України); Договір № БП-01-2024 про надання митно-брокерських послуг від 30.04.2024 р., між ТОВ «ЛЕЛЕКА ЛОГІСТІКС» (Виконавець) та ТОВ «МЕГА КОРМ» (Замовник) та додаткова угода від 27.06.2024 р.; Договір №0311 про надання транспортно-експедиторських послуг з перевезення експортно-імпортних та транзитних вантажів від 03.11.2023 р., між ТОВ «ЛЕЛЕКА ЛОГІСТІКС» (Виконавець) та ТОВ «МЕГА КОРМ» (Замовник) та додаткова угода від 29.02.2024 р.; Замовлення на перевезення №28/10 від 28.10.2025 до Договору №0311 від 03.11.2023; Договір №31/01 про надання транспортно-експедиторських послуг з перевезення експортно-імпортних та транзитних вантажів від 31.01.2025 р. між ФОП ОСОБА_1 (Виконавець) та ТОВ «ЛЕЛЕКА ЛОГІСТІКС» (Експедитор); Рахунок на оплату №69 від 03.11.2025 (Транспортні послуги з міжнародного перевезення вантажів автомобільним MAN д.н. НОМЕР_1 / НОМЕР_2 за маршрутом: (м. Констанца (Румунія)-п/п Порубне (Україна)); Транспортні послуги з міжнародного перевезення вантажів автомобільним MAN д.н. НОМЕР_1 / НОМЕР_2 за маршрутом: (п/п Порубне (Україна) – м. Зміїв (Україна)); Експедиторські послуги (Україна); Платіжна інструкція в національній валюті від "04" листопада 2025 р. N МК- 12132 на суму 103 500,00 грн. (Оплата за транспортні послуги з міжнарод. перевезення вантажів та експедиторські послуги зг. рах. на опл. № 69 від 03.11.2025 р. ПДВ (20%) 833,33 ГРН ПДВ (без ПДВ) 0,00 ГРН ПДВ (20%) 833,33 ГРН); Довідка про транспортні витрати №135 від 03.11.2025 р. (Транспортні послуги з міжнародного перевезення вантажів автомобільним MAN д.н. НОМЕР_1 / НОМЕР_2 за маршрутом: (м. Констанца (Румунія)-п/п Порубне (Україна)); Транспортні послуги з міжнародного перевезення вантажів автомобільним MAN д.н. НОМЕР_1 / НОМЕР_2 за маршрутом: (п/п Порубне (Україна) – м. Зміїв (Україна)); Експедиторські послуги (Україна); Договір №38 перевезення вантажу від 18.07.2025 р. між ФОП ОСОБА_1 (Експедитор) та ФОП ОСОБА_2 (Перевізник); Супровідний документ T1 (Dispatch note model T1) №25ROCT1900B75075M8 від 04.11.2025.
06.11.2025 року Чернівецькою митницею Державної митної служби України було відмовлено у оформленні (випуску) товарів, складено Картку відмови в прийнятті митної декларації, митному оформленні випуску чи пропуску товарів, транспортних засобів комерційного призначення №UA408020/2025/001231 та прийнято рішення про коригування митної вартості № №UA408000/2025/000371/2 від 06.11.2025.
Суд зазначає, що в обґрунтування рішення про коригування митної вартості митним органом зазначено, Відповідно до ч. 3 ст. 53 МКУ, документи, подані декларантом для підтвердження заявленої митної вартості, не підтверджують числові значення складових митної вартості товарів та містять розбіжності, а саме:
- згідно з документами до митного оформлення подано товар торговельної марки «FIPHARM», виробник «FIPHARM CO.,LIMITED». В гр.44 МД Договір купівлі-продажу від 14.02.2023 №MK-06/2023 заявлено за кодом « 4104», тобто як «прямий» (від виробника). Відповідно до відомостей, зазначених в Акті митного огляду від 06.11.2025 №UA408020/2025/002257, на маркуванні товару присутній надпис «ZMC, виробник – Zhejiang Medicine Co LTD.Changhai Biological Company»., що не співпадає із зазначеними в документах відомостями. Крім того, висновок ДП «Укрпромзовнішекспертиза» №1996 від 28.10.2025 виданий на товар компанії «FIPHARM CO.,LIMITED» (Китай), яку заявлено як виробника і постачальника, що також не відповідає встановленим відомостям по товару, який оформлюється. Враховуюче викладене, подані до митного оформлення документи не стосуються оцінюваного товару;
- у п.5 Договору купівлі-продажу від 14.02.2023 №MK-06/2023 йдеться про наявність упаковки та маркування і зазначено, що упаковка (тара) не є зворотною та повторному використанню не підлягає. Відомостей щодо включення вартості упаковки та маркування, яка є складовою митної вартості товару, не надано;
- у п.6 Договору купівлі-продажу від 14.02.2023 №MK-06/2023 зазначено, що умови щодо страхування вказуються у Специфікаціях до цього договору. Специфікація №24 від 29.07.2025 не містить таких відомостей;
- рахунок на оплату від 03.11.2025 №69 та довідка про транспортні витрати №135 від 03.11.2025 містять відомості щодо вартості експедиторських послуг на території України (5000,00 грн. - не додано до митної вартості), відомості щодо вартості експедиторських послуг за межами території України відсутні. Експедитор надає послуги на всій протяжності маршруту. Відомостей, які б документально підтвердили критерій розподілу експедиторських послуг на до/після кордону України, не надано;
- банківські платіжні документи, що стосуються оцінюваного товару (для підтвердження умов оплати за товар);
- за наявності - інші платіжні та/або бухгалтерські документи, що підтверджують вартість товару та містять реквізити, необхідні для ідентифікації ввезеного товару;
- транспортні (перевізні) документи, що містять відомості про вартість перевезення оцінюваного товару (для підтвердження умов перевезення та числових значень транспортних витрат (в т.ч. експедиторських), які є складовими митної вартості товару);
- якщо здійснювалося страхування, - страхові документи, а також документи, що містять відомості про вартість страхування (для підтвердження числових значень складових митної вартості товару, чи відомостей щодо ціни, що була фактично сплачена або підлягає сплаті за товар);
- договір (угоду, контракт) із третіми особами, пов`язаний з договором (угодою, контрактом) про поставку товару, митна вартість якого визначається (для підтвердження даних щодо виробника товару, умов поставки та ціни);
- рахунки про здійснення платежів третім особам на користь продавця, якщо такі платежі здійснюються за умовами, визначеними договором (угодою, контрактом) (для підтвердження даних щодо виробника товару, умов поставки та відомостей щодо ціни, що була фактично сплачена або підлягає сплаті за товар);
- виписку з бухгалтерської документації (для деталізації умов оплати за товар та його перевезення);
- висновки про якісні та вартісні характеристики товарів, підготовлені спеціалізованими експертними організаціями (для підтвердження даних щодо виробника товару та ціни);
- копію митної декларації країни відправлення (для підтвердження даних щодо виробника товару і ціни, та для деталізації умов поставки).
- при відправленні вантажу FIPHARM CO.,LIMITED не було надано документальних або фотовідомостей щодо іншого виробника товару, тому згідно з отриманими документами виробником було визначено саме FIPHARM CO.,LIMITED»; 
- при цьому на товарі наявне маркування, на якому присутній надпис ZMC, виробник - Zhejiang Medicine Co LTD.Changhai Biological Company; «- банківські платіжні документи, що стосуються оцінюваного товару; транспортні (перевізні) документи, що містять відомості про вартість перевезення оцінюваного товару; висновки про якісні та вартісні характеристики товарів; копію митної декларації країни відправлення було надано» - дані документи стосуються товару торговельної марки «FIPHARM», виробник «FIPHARM CO.,LIMITED», який зазначено в Митній декларації, а не фактично поданому до митного оформлення відповідно до проведеного митного огляду (ZMC, виробник - Zhejiang Medicine Co LTD.Changhai Biological Company).
Надаючи оцінку підставам, з яких виходив митний орган, приймаючи оскаржуване рішення, суд зазначає таке.
Як вбачається з матеріалів справи, відповідно до Договір купівлі – продажу №МК-16/2023 від 14.02.2023 не передбачає виокремлення вартості пакування та маркування. Пакуванню та маркуванню присвячено п. 5 Договору купівлі – продажу №МК-16/2023 від 14.02.2023, однак цей пункт містить інформацію лише про спосіб пакування та маркування, без відомостей щодо вартості цих послуг. Таким чином, відсутність в угоді між сторонами виокремлення вартості пакування та маркування свідчить про те, що вартість цих послуг включено до ціни товару, оскільки це є невід`ємною та обов`язковою властивістю міжнародної операції з постачання і сторони за змістом погодились з тим, що відсутні підстави для виокремлення вартості цих послуг та визначення такої вартості. При цьому у разі включення до ціни товару вартості упаковки або пакувальних матеріалів та робіт, пов`язаних із пакуванням, їх вартість не додається при розрахунку митної вартості товару. Законодавство не містить вимог щодо обов`язку сторін за контрактом зазначати у ньому числове значення таких витрат.
З наведеного випливає, що при розрахунку митної вартості не повинна враховуватися така окрема її складова, як вартість упаковки або вартість пакувальних матеріалів та робіт, пов`язаних із пакуванням.
Аналогічний правовий висновок міститься у постанові Касаційного адміністративного суду від 06.03.2018 року у справі №815/3142/17.
Відповідно п.3.1 контракту загальна вартість продукції за даним договором купівлі - продажу складається з загальної вартості у специфікаціях до цього договору. До митного оформлення декларантом була надана специфікація із загальною вартістю товару. Отже, вищевказані посилання відповідача є необґрунтованими.
Також суд зазначає, що позивачем до митного контролю була надана специфікація №24 від 29.07.2025 до договору купівлі-продажу №МК-16/2023 від 14.02.2023.
У свою чергу, посилання відповідача, на те, що специфікація не містить відомостей щодо умов страхування, страхового полісу не надано, суд вважає необґрунтованим, та зазначає, що як вбачається з Специфікації №24 до Договору купівлі-продажу №МК-16/2023 від 14.02.2023 умови щодо страхування в Специфікації відсутні, що свідчить про те, що страхування товару не здійснювалось. Вказане також підтверджується Довідкою ТОВ «ЛЕЛЕКА ЛОГІСТІКС» про транспортні витрати №135 від 03.11.2025, довідками ТОВ «ГЛОБАЛ ОУШЕН ЛІНК» №12550 від 21.10.2025 та №12861 від 04.11.2025, згідно яких що страхування вантажу не проводилось.
Щодо посилань відповідача на відсутність серед поданих документів позивача відомостей щодо вартості експедиторських послуг на території України (5000,00 грн. - не додано до митної вартості) та вартості експедиторських послуг за межами території України, суд зазначає, що позивачем було надано до митного оформлення було надані наступні документи, а саме: довідку ТОВ «ГЛОБАЛ ОУШЕН ЛІНК» про транспортні витрати №12550 від 21.10.2025, згідно якої компенсація перевезення морським транспортом Shanghai-Constanta складає 135 207,55 грн.; плата експедитору за межами України складає 501,08 грн., загальна вартість робіт (послуг) склала без ПДВ 135625,12 грн, ПДВ 83,51 грн, загальна вартість робіт (послуг) із ПДВ -135708,63 грн.; довідку ТОВ «ЛЕЛЕКА ЛОГІСТІКС» про транспортні витрати №135 від 03.11.2025 р., згідно якої транспортні витрати з перевезення вантажу (ЦМР 041125 від 04.11.2025) автомобілем MAN д.н. НОМЕР_1 складають: за маршрутом: м. Констанца (Румунія)-п/п Порубне (Україна) 34500 грн. без ПДВ; п/п Порубне (Україна) – м. Зміїв (Україна) 64000,00 без ПДВ; Експедиторські послуги (Україна) – 5000,00 грн., у т.ч.ПДВ – 833,33 грн; загальна сума 103500,00 грн.; довідку ТОВ «ГЛОБАЛ ОУШЕН ЛІНК» про транспортні витрати №12861 від 04.11.2025 р., згідно якої вартість транспортування без ПДВ становить: 80 872,93 грн., з яких компенсація вартості послуг ВРР, виконаних нерезидентом за межами України - 18 160,09 грн.; Bантажно-розвантажувальні роботи на складі за межами України - 62 228,57 грн.; Плата експедитору за межами України - 581,12 грн.
Суд звертає увагу, що експортна митна декларація не належить до переліку обов`язкових документів, які підтверджують митну вартість товарів, та які визначені ч. 2 ст. 53 Митного кодексу України, крім того, декларація країни відправлення (експортна декларація) не є документом, що підтверджує митну вартість товару або її складові у розумінні частини другої статті 53 МК України, тому не надання такої декларації в перекладі на українську мову до митного оформлення не може призводити до сумнівів у заявленій декларантом митної вартості, а також не свідчить про неможливість ідентифікації митної декларації з певної партією товару, не впливає на числові значення складових митної вартості.
Такий висновок суду узгоджується з правовою позицією Верховного Суду викладеною у постанові від 02 березня 2018 року в справі № 804/2997/17.
Не надання такої декларації до митного оформлення не може призводити до сумнівів у заявленій декларантом митної вартості, а також не свідчить про неможливість ідентифікації митної декларації з певної партією товару, не впливає на числові значення складових митної вартості та може лише додатково надаватися митному органу за її наявності.
Вказаний висновок викладений у постанові Верховного Суду від 20.09.2023 в справі №815/6805/17.
Посилання митного органу на те, що відсутні відомості щодо умов надання послуг та розрахунків транспортного перевезення, суд не приймає та зазначає наступне.
Відповідно до ч. 2ст. 53 МК України документами, які підтверджують митну вартість товарів зокрема є транспортні (перевізні) документи, якщо за умовами поставки витрати на транспортування не включені у вартість товару, а також документи, що містять відомості про вартість перевезення оцінюваних товарів.
У відповідності до наказу Міністерства фінансів України від 24.05.2012 № 599 для підтвердження витрат на транспортування декларантом відповідно до частини другої статті 53 Кодексу подаються транспортні (перевізні) документи, а також документи, що містять відомості про вартість перевезення оцінюваних товарів. До зазначених документів можуть належати:
- рахунок-фактура (акт виконаних робіт (наданих послуг) від виконавця договору (контракту) про надання транспортно-експедиційних послуг, що містить реквізити сторін, суму та умови платежу, інші відомості, відповідно до яких встановлюється належність послуг до товарів;
- банківські та платіжні документи, що підтверджують факт оплати транспортно-експедиційних послуг відповідно до виставленого рахунка-фактури;
- калькуляція транспортних витрат (якщо перевезення товарів здійснюється з використанням власного транспортного засобу), що містить відомості про маршрут перевезення, його протяжність у кілометрах до місця ввезення на митну територію України та по митній території України, розмір тарифної ставки на перевезення за одиницю виміру (вагу) товару за 1 кілометр маршруту.
Пунктом 6 ч. 2 ст. 53 Митного кодексу України передбачено, що документами, які підтверджують митну вартість товарів, є транспортні (перевізні) документи, якщо за умовами поставки витрати на транспортування не включені у вартість товару, а також документи, що містять відомості про вартість перевезення оцінюваних товарів.
Як вбачається з матеріалів справи позивач на підтвердження транспортно-експедиційних витрат надав до митного органу, зокрема, договір №1312-Т/22 про надання транспортно транспортно-експедиторських послуг з перевезення у контейнерах експортно- імпортних та транзитних вантажів від 16.06.2022, між ТОВ «ГЛОБАЛ ОУШЕН ЛІНК» (Експедитор) та ТОВ «МЕГА КОРМ» (Клієнт) та додаткова угода №1 від 20.12.2024 р.; Рахунок на оплату № 71577 від 21 жовтня 2025 р. (Компенсація перевезення морським транспортом Shanghai-Constanta; Плата експедитору за межами України); Платіжна інструкція в національній валюті від "23" жовтня 2025 р. N МК-11709 на суму 135 708,63 грн. (Оплата компенсації перевезення та плата експедитору зг. рах. на опл. № 71577 від 21.10.2025 р. ПДВ (20%) 83,51 ГРН ПДВ (без ПДВ) 0,00 ГРН ПДВ (20%) 83,51 ГРН); Рахунок на оплату № 72704 від 4 листопада 2025 р. (Компенсація вартості послуг ВРР, виконаних нерезидентом за межами України; Bантажно-розвантажувальні роботи на складі за межами України; Плата експедитору за межами України); Платіжна інструкція в національній валюті від "06" листопада 2025 р. N МК-12162 на суму 80 969,78 грн. (Оплата компенсації вартості послуг ВРР, вантаж.-рожвантаж. роботи та плата експедитору зг.рах. на опл. № 72704 від 04.11.2025 р. ПДВ (20%) 96,85 ГРН ПДВ (без ПДВ) 0,00 ГРН ПДВ (20%) 96,85 ГРН); Договір № БП-01-2024 про надання митно-брокерських послуг від 30.04.2024 р., між ТОВ «ЛЕЛЕКА ЛОГІСТІКС» (Виконавець) та ТОВ «МЕГА КОРМ» (Замовник) та додаткова угода від 27.06.2024 р.; Договір №0311 про надання транспортно-експедиторських послуг з перевезення експортно-імпортних та транзитних вантажів від 03.11.2023 р., між ТОВ «ЛЕЛЕКА ЛОГІСТІКС» (Виконавець) та ТОВ «МЕГА КОРМ» (Замовник) та додаткова угода від 29.02.2024 р.; Замовлення на перевезення №28/10 від 28.10.2025 до Договору №0311 від 03.11.2023; Договір №31/01 про надання транспортно-експедиторських послуг з перевезення експортно-імпортних та транзитних вантажів від 31.01.2025 р. між ФОП ОСОБА_1 (Виконавець) та ТОВ «ЛЕЛЕКА ЛОГІСТІКС» (Експедитор); Рахунок на оплату №69 від 03.11.2025 (Транспортні послуги з міжнародного перевезення вантажів автомобільним MAN д.н. НОМЕР_1 / НОМЕР_2 за маршрутом: (м. Констанца (Румунія)-п/п Порубне (Україна)); Транспортні послуги з міжнародного перевезення вантажів автомобільним MAN д.н. НОМЕР_1 / НОМЕР_2 за маршрутом: (п/п Порубне (Україна) – м. Зміїв (Україна)); Експедиторські послуги (Україна); Платіжна інструкція в національній валюті від "04" листопада 2025 р. N МК- 12132 на суму 103 500,00 грн. (Оплата за транспортні послуги з міжнарод. перевезення вантажів та експедиторські послуги зг. рах. на опл. № 69 від 03.11.2025 р. ПДВ (20%) 833,33 ГРН ПДВ (без ПДВ) 0,00 ГРН ПДВ (20%) 833,33 ГРН); Договір №38 перевезення вантажу від 18.07.2025 р. між ФОП ОСОБА_1 (Експедитор) та ФОП ОСОБА_2 (Перевізник); Супровідний документ T1 (Dispatch note model T1) №25ROCT1900B75075M8 від 04.11.2025.
З огляду на те, що Митний кодекс України не визначив вид доказів, якими повинен підтверджуватися розмір витрат на перевезення товарів (не вказав, що такими доказами можуть бути лише фінансові та/або бухгалтерські документи), надані позивачем документи є допустимими та достатніми доказами на підтвердження витрат на перевезення товарів.
Аналогічна правова позиція Верховним Судом у рішенні від 31.05.2019 по справі № 804/16553/14, від 07 травня 2020 року у справі №400/2922/18, від 03.02.2021 р. по справі № 810/4441/16.
Стосовно доводів відповідача щодо розбіжностей у виробнику товару згідно зі змістом висновку ДП «Укрпромзовнішекспертиза» від 28.10.2025 №1996, суд зазначає, що лист ДП «Укрпромзовнішекспертиза» відповідно до частини 2 статті 53 МК України, не належать до переліку документів, які підтверджують митну вартість товарів і обов`язково мають бути надані декларантом.
Суд зазначає, що на зазначений висновок не поширюються вимоги Національного стандарту №1 «Загальні засади оцінки майна і майнових прав», затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 10.09.2003 № 1440, адже зазначений вище лист не є звітом про оцінку майна в розумінні Закону України «Про оцінку майна, майнових прав та професійну оціночну діяльність в Україні», натомість у ньому було проведено аналіз відповідності цінових умов Договору поточній кон`юктурі ринку, а отже доводи відповідача в цій частині є необґрунтованими та не приймаються судом.
Крім того, відповідно до п.8.3.4 Акту проведення огляду товарів, транспортних засобів від 05.11.2025 №UA408050/2025/013275, який проводився підрозділом, що здійснює митний огляд UA408050 (ПП Порубне-Сірет ВМО 1-2), в доглянутій частині невідповідностей не виявлено, ідентифіковано вантаж «Вітамін, як складова кормових сумішей та вітамінно-мінеральних преміксів – Вітамін Е».
Як вбачається з оскаржуваного рішення про коригування митної вартості №UA408000/2025/000371/2 від 06.11.2025р., відповідач за основу для визначення митної вартості взято раніше визнану (визначену) митними органами митну вартість товару за МД №UA500500/2025/034601 від 05.11.2025 «Вітамін Е 50% (VITAMIN E 50%) у вигляді порошку - 8000 кг. CAS №7695-91-2. Вміст основної речовини - 50,7% згідно сертифіката аналізу виробника. Дата виробництва: 18.07.2025р. Кінцевий термін придатності: 17.07.2027р. Не містить продуктів тваринного походження. Не для харчової промисловості. Використовується в якості антиоксиданта в косметичній галузі. Виробник: "Zhejiang Medicine Co., Ltd.". Торгівельна марка: "ZMC". Країна виробництва Китай.». Рівень митної вартості 7,95 USD/кг.
Суд зазначає, що у випадку визначення митної вартості оцінюваних товарів із застосуванням резервного методу (стаття 64 Кодексу) зазначаються докладна інформація та джерела, які використовувалися митним органом при її визначенні.
Суд зазначає, що факт ненадання позивачем додатково витребуваних документів, які підтверджують митну вартість товарів, за відсутності обґрунтування неможливості визначення митної вартості товару за першим методом, не є достатнім для висновку про наявність підстав для застосування митним органом іншого методу визначення митної вартості.
Крім того, наявність в інформаційних базах даних митного органу інформації про те, що у попередні періоди аналогічні товари були розмитнені із зазначенням більшої митної вартості жодним чином не доводить неправильність її визначення позивачем, оскільки митна вартість залежить від ряду обставин і визначається в кожному конкретному випадку.
Вказаний висновок викладено у постанові Верховного Суду від 27.11.2018 року у справі №826/16046/16, що враховується судом відповідно до ч.5 ст. 242 КАС України.
Відповідачем в рішенні про коригування митної вартості товару також не зазначено інформації про аналіз товарів, визначених позивачем в поданій ним ЕМД, на ідентичність тим, що зазначені в інших митних деклараціях, які взято до уваги митницею при визначенні митної вартості товару, за всіма ознаками, в тому числі за такими, як фізичні характеристики; якість та репутація на ринку; країна виробництва; виробник, а також дати ввезення, кількості, комерційні рівні, різницю у відстанях і способах транспортування.
Крім номера та дати митних декларацій, які були взяті за основу для визначення митної вартості оцінюваних товарів, в спірному рішенні митним органом не надано пояснень щодо зроблених коригувань на обсяги партії ідентичних або подібних (аналогічних) товарів, умов поставки, комерційних умов тощо.
Отже, в оскаржуваному рішенні про коригування митної вартості товару відповідачем взагалі не наведено порівняння характеристик оцінюваного товару та характеристик товару, ціна якого взята за основу з інших електронних митних декларацій для коригування митної вартості за другорядним методом, що є порушенням ч.2 ст.55 МК України.
Зазначена позиція також відповідає висновками Верховного Суду, викладеними в постановах від 21.01.2020 року у справі №813/5405/15, від 31.01.2020 року у справі №804/7761/16.
Відповідач не довів неможливості застосування заявленого позивачем методу визначення митної вартості, оскільки не була підтверджена наявність у поданих до митного оформлення документах розбіжностей, недостовірних або неповних відомостей.
Суд зазначає, що митний орган може відмовити у митному оформленні товарів за заявленою декларантом митною вартістю виключно за наявності обґрунтованих підстав вважати, що заявлено неповні та/або недостовірні відомості про митну вартість товарів.
Разом з тим, в силу ч.4 ст.54 МК України саме по собі ненадання документів на вимогу митного органу не є підставою для коригування митної вартості, за відсутності обґрунтування митним органом того, які саме складові митної вартості товарів є непідтвердженими, чому з поданих документів неможливо встановити дані складові та які конкретно документи необхідні для підтвердження того чи іншого показника.
Аналогічну позицію викладено в постанові Верховного Суду від 22.01.2021 року у справі №826/21860/15.
В свою чергу, судом встановлено, що позивачем були подані всі наявні документи, які давали змогу митному органу достовірно та обґрунтовано визначити митну вартість товарів, а також про те, що сама по собі різниця між вартістю товару, задекларованого особою, та вартістю подібних (аналогічних) товарів, що розмитнювались цією ж чи іншими особами у попередніх періодах, ще не свідчить про наявність порушень з боку декларанта і не є підставою для автоматичного збільшення митної вартості товарів.
Проте, відповідачем не визначено встановлених під час митного оформлення розбіжностей в наданих позивачем документах на підтвердження митної вартості товару.
Розбіжність між рівнем заявленої декларантом митної вартості товару та рівнем митної вартості ідентичних або подібних товарів, митне оформлення яких вже здійснено, може бути лише підставою для сумніву у правильності визначення митної вартості, проте не є достатньою підставою для висновку про недостовірність даних щодо заявленої декларантом митної вартості та, як наслідок, коригування митної вартості за другорядними методами.
Аналогічний висновок щодо застосування норм матеріального права, викладений в постанові Верховного Суду від 21.08.2018 року у справі № 804/1755/17.
З урахуваннями викладеного, суд приходить до висновку, що позивачем подано до митного органу під час митного оформлення товару пакети документів на підтвердження повноти і достовірності заявленої митної вартості товару за основним методом, відповідачем не підтверджено належними доводами наявність у поданих позивачем документах розбіжностей, ознак підробки або відсутність всіх відомостей, що підтверджують числові значення складових митної вартості товару, чи відомостей щодо ціни, що була фактично сплачена або підлягає сплаті за цей товар, правильність визначення митної вартості позивачем за основним методом відповідачем не спростована, наявність належних підстав для коригування митної вартості відповідачем не доведена.
Суд також враховує позицію ЄСПЛ (в аспекті оцінки аргументів позивача), сформовану у справі "Серявін та інші проти України" (№ 4909/04): згідно з його усталеною практикою, яка відображає принцип, пов`язаний з належним здійсненням правосуддя, у рішеннях судів та інших органів з вирішення спорів мають бути належним чином зазначені підстави, на яких вони ґрунтуються; хоча пункт 1 статті 6 Конвенції зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, його не можна тлумачити як такий, що вимагає детальної відповіді на кожен аргумент; міра, до якої суд має виконати обов`язок щодо обґрунтування рішення, може бути різною в залежності від характеру рішення (рішення у справі "Руїс Торіха проти Іспанії" (RuizTorijav. Spain) №303-A, пункт 29).
Також згідно з п.41 висновку №11 (2008) Консультативної ради європейських суддів до уваги Комітету Міністрів Ради Європи щодо якості судових рішень, обов`язок суддів наводити підстави для своїх рішень не означає необхідності відповідати на кожен аргумент захисту на підтримку кожної підстави захисту. Обсяг цього обов`язку може змінюватися залежно від характеру рішення.
Відповідно до ч.2 ст.6 КАС України суд застосовує принцип верховенства права з урахуванням судової практики Європейського Суду з прав людини, а ст.17 Закону України "Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини" передбачає, що суди застосовують при розгляді справ Конвенцію та практику Суду як джерело права.
Так, усі інші аргументи сторін вивчені судом, однак є такими, що не потребують детального аналізу у судовому рішенні, оскільки вищенаведених висновків суду не спростовують.
З огляду на викладене, судом встановлено, що рішення про коригування митної вартості товарів №UA408000/2025/000371/2 від 06.11.2025 є протиправним та підлягає скасуванню.
Щодо позовної вимоги про скасування картки відмови в прийнятті митної декларації, митному оформленні випуску чи пропуску товарів, транспортних засобів комерційного призначення, суд зазначає наступне.
Оскільки саме прийняття відповідачем оскаржуваного рішення про коригування митної вартості слугувало підставою для видання картки відмови у прийнятті митної декларації, митному оформленні випуску чи пропуску товарів, транспортних засобів комерційного призначення, то визнання рішення про коригування митної вартості протиправним та його скасування є підставою для визнання протиправним та скасування сформованої Чернівецькою митницею картки відмови в прийнятті митної декларації, митному оформленні випуску чи пропуску товарів, транспортних засобів комерційного призначення №UA408020/2025/001231.
Згідно ч. 2 ст. 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.
Відповідно до ч. 1 ст. 77 Кодексу адміністративного судочинства України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу.
Згідно з ч. 2 ст.77 Кодексу адміністративного судочинства України в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.
Враховуючи вищевикладене, суд приходить до висновку, що позовні вимоги позивача підлягають задоволенню.
Судові витрати підлягають розподілу відповідно до положень ст. 139 КАС України.
Щодо клопотання представника позивача про стягнення з відповідача судових витрат на професійну правничу допомогу у розмірі 10000 грн., суд зазначає наступне.
В обґрунтування своєї правової позиції представник позивача посилається на положення ст. 139 КАС України та вважає, що витрати на надану правничу допомогу підлягають розподілу за результатом розгляду справи, незалежно від того, чи їх фактично сплачено чи тільки має бути сплачено.
Згідно частин 1, 2 статті 134 КАС України, витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави.
За результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом з іншими судовими витратами, за винятком витрат суб`єкта владних повноважень на правничу допомогу адвоката.
Відповідно до частини 7 статті 139 КАС України розмір витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо). Такі докази подаються до закінчення судових дебатів у справі або протягом п`яти днів після ухвалення рішення суду за умови, що до закінчення судових дебатів у справі сторона зробила про це відповідну заяву. За відсутності відповідної заяви або неподання відповідних доказів протягом встановленого строку така заява залишається без розгляду.
У позовній заяві позивач зазначає про те, що додатково підлягають відшкодуванню витрати на професійну правничу допомогу, які позивач поніс та очікує понести у зв`язку з розглядом справи, про що позивачем буде подано окреме клопотання.
Оскільки, на момент винесення рішення у справі позивачем не подано до суду документів на підтвердження понесення позивачем витрат на правничу допомогу, з урахуванням частини 7 статті 139 КАС України, суд не вирішує питання щодо розподілу витрат на професійну правничу допомогу.
Керуючись статтями 14, 194, 227, 229, 243-246, 250, 255, 293, 295 Кодексу адміністративного судочинства України, суд,-
В И Р І Ш И В:
Адміністративний позов Товариства з обмеженою відповідальністю «Мега Корм» (вул. Степова, буд. 12, с. Вирішальний, Чугуївський р-н, Харківська область, 63401, ЄДРПОУ 41565278) до Чернівецької митниці Державної митної служби України (вул. Руська, буд. 248М, м. Чернівці, 58023, ЄДРПОУ 43971359) про визнання протиправним та скасування податкового повідомлення-рішення - задовольнити.
Визнати протиправним та скасувати рішення про коригування митної вартості товарів №UA408000/2025/000371/2 від 06.11.2025.
Визнати протиправним та скасувати картку відмови в прийнятті митної декларації, митному оформленні випуску чи пропуску товарів, транспортних засобів комерційного призначення №UA408020/2025/001231 від 06.11.2025.
Стягнути з Чернівецької митниці Державної митної служби України (вул. Руська, буд. 248М, м. Чернівці, 58023, ЄДРПОУ 43971359) за рахунок бюджетних асигнувань на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Мега Корм» (вул. Степова, буд. 12, с. Вирішальний, Чугуївський р-н, Харківська область, 63401, ЄДРПОУ 41565278) сплачений судовий збір в сумі 2422,40 грн (дві тисячі чотириста двадцять дві гривні 40 копійок).
Рішення може бути оскаржене до Другого апеляційного адміністративного суду шляхом подачі апеляційної скарги протягом тридцяти днів з дня проголошення рішення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення суду, або розгляду справи в порядку письмового провадження, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.
Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.
Повний текст рішення виготовлено та підписано 02.04.2026.

Суддя Ольга ГОРШКОВА