Справа № 634/9/26
Провадження № 2/177/642/26 
Р І Ш Е Н Н Я 
(заочне)
Іменем України
10 березня 2026 року Криворізький районний суд Дніпропетровської області у складі:
головуючого судді: Березюк М. В.
за участі: секретаря Бабєєва К. О., 
розглянувши у відкритому судовому засіданні у місті Кривому Розі, в порядку спрощеного позовного провадження, цивільну справу за позовною заявою ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про розірвання шлюбу, - 
В С Т А Н О В И В:

Позивачка звернулася до суду з вказаним позовом, в якому просила суд розірвати шлюб укладений між нею та відповідачем, зареєстрований 10.09.2025 року Відділом державної реєстрації актів цивільного стану у Лубенському районі Полтавської області Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції, актовий запис №111.
В обґрунтування позовних вимог вказано, що у позивача з відповідачем відсутні спільні інтереси, наявні різні погляди на життя, відсутнє взаєморозуміння, вони втратили почуття любові та поваги один до одного, у зв`язку із чим мешкають окремо та спільного господарства не ведуть. Відповідач уникає спілкування із нею, що не дозволяє вирішити питання про розірвання шлюбу позасудовим шляхом, у зв`язку з чим позивач звернулася до суду з вказаним позовом, на задоволенні якого наполягає. 
Ухвалою судді від 04.02.2026 позовна заява прийнята судом до розгляду та призначена до судового розгляду в порядку спрощеного позовного провадження.
Позивач у судове засідання не з`явилася, в позовній заяві та в заяві про розгляд справи за її відсутності, яка подана нею разом із позовною заявою, просила суд розгляд справи проводити за її відсутності, на задоволенні позову наполягала та не заперечувала проти ухвалення заочного рішення суду. Крім того, просила суд після розірвання шлюбу відновити їй дошлюбне прізвище.
Відповідач, будучи повідомленим про дату та час розгляду справи в порядку визначеному законом (а.с.11, 22), в судове засідання не з`явився, заяв, клопотань, відзиву не надав.
За згодою позивача на заочний розгляду справи, суд на місці постановив ухвалити по справі заочне рішення, на підставі наявних у ній доказів, що відповідає положенням ст. 280 ЦПК України. 
У зв`язку з неявкою в судове засіданні всіх осіб, які беруть участь у справі, відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось. 
Суд, дослідивши матеріали справи, вважає, що позовні вимоги обґрунтовані та підлягають задоволенню з наступних підстав. 
Судом встановлено, що сторони 10.09.2025 року уклали шлюб, який зареєстровано Відділом державної реєстрації актів цивільного стану у Лубенському районі Полтавської області Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції, актовий запис №111 (а.с.6 оригінал свідоцтва про шлюб).
Під час державної реєстрації шлюбу позивач змінила своє дошлюбне прізвище « ОСОБА_3 » на « ОСОБА_4 ».
Доказів того, що сторони мають малолітніх або неповнолітніх дітей матеріали справи не містять.
Як зазначила позивач та не заперечив відповідач, сторони на час звернення позивача до суду із вказаним позовом не ведуть спільного господарства, проживають окремо та не підтримують шлюбних стосунків.
Позивач наполягає на розірванні шлюбу, укладеному між сторонами, оскільки його збереження суперечить її інтересам.
Відповідач до суду не з`явився, своєї думки щодо розірвання шлюбу не висловив, доводи позивача щодо причин розірвання шлюбу та неможливості його збереження не спростував.
Відповідно до ч. 2 ст. 104 Сімейного кодексу України, шлюб припиняється внаслідок його розірвання.
Відповідно до ч.1 ст. 110 Сімейного кодексу України позов про розірвання шлюбу може бути пред`явлений одним із подружжя.
Згідно з ч. 2 ст.112 Сімейного кодексу України, суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам хоча б одного із них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення.
Суд не застосовує положення ст. 111 Сімейного кодексу України, оскільки в судовому засіданні зібрано достатньо доказів, які підтверджують, що подальше спільне життя подружжя і збереження сім`ї стали неможливими, подальше спільне проживання суперечить інтересам позивача.
Аналізуючи вищевикладене, беручи до уваги те, що шлюб між подружжям існує лише формально, шлюбні відносини та ведення спільного господарства між ними припинено, позивач наполягає на розірванні шлюбу, тому суд приходить до висновку, що зберегти шлюб на майбутнє неможливо та подальше його збереження буде суперечити інтересам позивача, тому шлюб, зареєстрований між сторонами 10.09.2025 року Відділом державної реєстрації актів цивільного стану у Лубенському районі Полтавської області Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції, актовий запис №111 - підлягає розірванню.
Судом встановлено, що позивач при укладенні шлюбу змінила прізвище « ОСОБА_3 » на « ОСОБА_4 ». 
В позовній заяві позивачка просила суд після розірвання шлюбу відновити її дошлюбне прізвище « ОСОБА_3 ».
Оскільки позовні вимоги задоволено, позивач при звернені до суду сплатила судовий збір у розмірі 1331,20 грн., то в силу ч.1 ст. 141 ЦПК України, з відповідача на користь позивача підлягає стягненню 1331,20 грн у рахунок відшкодування витрат зі сплати судового збору.

Керуючись ст. ст. 10-13, 76-81, 89, 141, ч. 2 ст. 247, 263-265, 280-282 ЦПК України, суд, -

У Х В А Л И В:

Шлюб між ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 та ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , зареєстрований 10.09.2025 року Відділом державної реєстрації актів цивільного стану у Лубенському районі Полтавської області Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції, актовий запис №111 - розірвати.
Після розірвання шлюбу позивачу ОСОБА_1 відновити дошлюбне прізвище « ОСОБА_3 », яке вона змінила на « ОСОБА_4 » під час державної реєстрації шлюбу.
Стягнути з ОСОБА_2 ( ІНФОРМАЦІЯ_2 , зареєстроване місце проживання АДРЕСА_1 ) на користь ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 витрати зі сплати судового збору у розмірі 1331 (одна тисяча триста тридцять одна) гривня 20 копійок.
Заочне рішення може бути переглянуто судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача, яка подається протягом тридцяти днів з дня його складання та підписання.
Учасник справи, якому повне заочне рішення суду не було вручене у день його складення та підписання, має право на поновлення пропущеного строку на подання заяви про його перегляд - якщо така заява подана протягом двадцяти днів з дня вручення йому повного заочного рішення суду.
Позивач має право оскаржити заочне рішення в загальному порядку, тобто протягом тридцяти днів з дня його складання та підписання, шляхом подання апеляційної скарги до Дніпровського апеляційного суду.
Учасник справи, якому повне заочне рішення суду не було вручене у день його складення та підписання, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження - якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного заочного рішення суду.
Строк на подання заяви про перегляд заочного рішення та подання апеляційної скарги на заочне рішення, може бути також поновлений в разі пропуску з інших поважних причин.
Заочне рішення набирає законної сили, якщо протягом встановлених процесуальним законом строків, не подані заява про перегляд заочного рішення або апеляційна скарга, або якщо рішення залишено в силі за результатами апеляційного розгляду справи.

Суддя            М.В. Березюк