Суддя Зайцева М. С. 
Справа № 644/8021/25 
Провадження № 2-а/644/14/26 
13.02.2026 

РІШЕННЯ
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

13 лютого 2026 року Індустріальний районний суд м. Харкова у складі:

головуючого - Зайцевої М.С.
за участю секретаря - Селіхової А.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні у приміщенні Індустріального районного суду міста Харкова адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до ІНФОРМАЦІЯ_1 , про визнання протиправною та скасування постанови по справі про адміністративне правопорушення,-
ВСТАНОВИВ: 

ОСОБА_1 , в особі представника адвоката Бєлєвцової О.О., звернувся до суду з позовом, в якому просить постанову № 343-1П за справою про адміністративне правопорушення за ч.3 ст.210-1 КУпАП від 09 грудня 2024 року, яка винесена начальником ІНФОРМАЦІЯ_1 підполковником ОСОБА_2 , про притягнення ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , РНОКПП НОМЕР_1 , до адміністративної відповідальності за ч.3 ст.210-1 КУпАП, визнати протиправною та скасувати, а справу про адміністративне правопорушення щодо ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , РНОКПП НОМЕР_1 , закрити, за відсутністю в його діях складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 210-1 КУпАП. 
Позовні вимоги обґрунтовує тим, що ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , починаючи з 2013 року знаходився на військовому обліку в ІНФОРМАЦІЯ_1 , і вчасно, а саме 14 липня 2024 року, оновив свої військово-облікові дані, що підтверджується роздруківками військово-облікового документу позивача з «Резерв +» від 21 серпня 2025 року. З даної роздруківки вбачається, що при оновленні своїх військово-облікових даних позивач вказав адресу місця свого проживання - АДРЕСА_1 , контактний номер телефону - НОМЕР_2 . В кінці листопада 2024 року в «Резерв +» позивач отримав повідомлення, що його розшукує територіальний центр комплектування та соціальної підтримки через порушення правил військового обліку. У зв`язку з цим він протягом декількох днів прибув до ІНФОРМАЦІЯ_1 , де йому надали направлення на військово-лікарську комісію. Пройшовши у грудні 2024 року військово-лікарську комісію ОСОБА_1 31 грудня 2024 року за його бажанням призвано на військову службу під час мобілізації до військової частини НОМЕР_3 . В період з 06 січня 2025 року по 08 березня 2025 року позивач проходив базову загальновійськову підготовку в ІНФОРМАЦІЯ_6 (військова частина НОМЕР_4 ), що підтверджується посвідченням про проходження базової загальновійськової підготовки у ІНФОРМАЦІЯ_6 та службовою характеристикою на ім`я ОСОБА_1 . Після завершення базової загальновійськової підготовки позивач продовжив проходити військову службу у військовій частині НОМЕР_3 . Прибувши в серпні 2025 року у відпустку, і отримавши доступ до мережі Інтернет ОСОБА_1 оновив програмне забезпечення свого мобільного телефону, в тому числі і застосунок «ДіЯ». Після оновлення даного застосунку він почав отримувати повідомлення, зокрема про те, що постановою старшого державного виконавця Індустріального відділу державної виконавчої служби у місті Харкові Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції від 19 лютого 2025 року відкрито виконавче провадження ВП НОМЕР_6. Із змісту даної постанови ОСОБА_1 стало відомо, що 17 лютого 2025 року ІНФОРМАЦІЯ_1 винесено постанову № 343-1П, на підставі якої з нього стягується штраф в розмірі 34000 грн.. Однак до середини серпня 2025 року про існування постанови ІНФОРМАЦІЯ_1 № 343-1П, яка видана 17 лютого 2025 року ОСОБА_1 нічого не було відомо. Тому представник позивача адвокат Бєлєвцова О.О. звернулась 22 серпня 2025 року із запитом до Індустріального відділу ДВС у місті Харкові СМУЮ, у якому просила надати завірену копію постанови ІНФОРМАЦІЯ_1 № 343-1П, яка видана 17 лютого 2025 року про накладення на ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , РНОКПП НОМЕР_1 , адміністративного стягнення у вигляді штрафу, яка стала підставою для відкриття 19 лютого 2025 року виконавчого провадження ВП № НОМЕР_6. 26 серпня 2025 року адвокатом Бєлєвцовою О.О. на її електрону пошту отримано відповідь в.о. начальника Індустріального відділу ДВС у місті Харкові СМУЮ Крістіни Форсюк вих. № 126122 від 26 серпня 2025 року разом з якою надано копію постанови № 343-1П за справою про адміністративне правопорушення за ч.3 ст. 210-1 КУпАП від 09 грудня 2024 року (вих. № 4/2304 від 09 грудня 2024 року). Із змісту постанови № 343-1П за справою про адміністративне правопорушення за ч.3 ст.210-1 КУпАП від 09 грудня 2024 року (вих. № 4/2304 від 09 грудня 2024 року) вбачається, що вона винесена начальником ІНФОРМАЦІЯ_1 підполковником ОСОБА_2 . Останній встановив, що 03 грудня 2024 року о 18 год. 00 хв. у приміщенні ІНФОРМАЦІЯ_1 за адресою: АДРЕСА_2 , встановлено факт порушення законодавства про мобілізаційну підготовку і мобілізацію. Відповідно до Указу Президента України від 24.02.2022 № 69 «Про загальну мобілізацію», № 741/2024 від 28.10.2024 «Про продовження строку проведення загальної мобілізації» ІНФОРМАЦІЯ_1 здійснено оповіщення військовозобов`язаних. Так, 04.10.2024 ІНФОРМАЦІЯ_1 військовозобов`язаному ОСОБА_1 поштовим зв`язком АТ «Укрпошта» направлена повістка № 296145, яка сформована за допомогою Єдиного державного реєстру призовників, військовозобов`язаних та резервістів» за місцем його реєстрації (проживання), а саме: АДРЕСА_3 , про виклик до ІНФОРМАЦІЯ_1 на 14.10.2024 о 11:00 год. для звірки військово-облікових даних. 16.10.2024 вищевказана повістка № 296145 повернута до ІНФОРМАЦІЯ_1 , у зв`язку з відсутністю ОСОБА_1 за вказаною адресою. Таким чином відповідач вважав, що ОСОБА_1 був оповіщений належним чином про необхідність явки до ІНФОРМАЦІЯ_1 , а саме на 14.10.2024 о 11:00 год., однак у вказаний час до ІНФОРМАЦІЯ_1 не з`явився, про поважні причини неявки не повідомив, чим порушив ч.3 ст.22 Закону України «Про мобілізаційну підготовку та мобілізацію». В постанові № 343-1П за справою про адміністративне правопорушення за ч. 3 ст. 210-1 КУпАП від 09 грудня 2024 року зазначено, що її 11 грудня 2024 року нібито-як надіслано поштою ОСОБА_1 , однак доказів цього до постанови не надано, відмітка про її отримання позивачем відсутня. Однак, ОСОБА_1 , не погоджується з інкримінованим йому адміністративним правопорушення, і вважає постанову № 343-1П за справою про адміністративне правопорушення за ч.3 ст.210-1 КУпАП від 09 грудня 2024 року (вих. № 4/2304 від 09 грудня 2024 року) незаконною, а тому такою, що має бути скасованою. Вина особи, яка притягається до адміністративної відповідальності за вчинення адміністративного правопорушення має бути доведена на підставі доказів, які передбачені законом. Вина особи у вчиненні адміністративного правопорушення має бути підтверджена належними, допустимими, достовірними та достатніми доказами. Частина 3 ст.210-1 КУпАП передбачає адміністративну відповідальність за порушення законодавства про оборону, мобілізаційну підготовку та мобілізацію, в особливий період. Керівником територіальних центрів комплектування та соціальної підтримки перед винесенням постанови про притягнення особи до адміністративної відповідальності за ч.3 ст.210-1 КУпАП має бути встановлено та доказано належними, допустимими, достовірними та достатніми доказами факт порушення такою особою законодавства про оборону, мобілізаційну підготовку та мобілізацію, в особливий період, а також наявність в її діях вини. Як вбачається з постанови № 343-1П за справою про адміністративне правопорушення за ч.3 ст.210-1 КУпАП від 09 грудня 2024 року (вих. № 4/2304 від 09 грудня 2024 року) ІНФОРМАЦІЯ_1 04 жовтня 2024 року за місцем реєстрації за адресою: АДРЕСА_3 , ОСОБА_1 надіслана повістка № 296145 про виклик його до ІНФОРМАЦІЯ_1 на 14 жовтня 2024 року о 11 год. 00 хв., по якій він не з`явився. Однак, в постанові не зазначено:- якщо повістку надіслано поштою, то номер поштового відправлення, яким надсилалася позивачу повістка, та дату її надсилання;- чому за адресою місця реєстрації, а не фактичного місця проживання, яка була вказано ОСОБА_1 14 липня 2024 року при оновленні даних, позивачу була надіслана повістка;- чи було сповіщено ОСОБА_1 про надсилання йому повістки про явку до ІНФОРМАЦІЯ_1 ;- яка конкретно мета явки була вказана у повістці, а саме для звірки яких військово-облікових даних ОСОБА_1 (дослівно відповідно до постанови) останній мав прибути до ІНФОРМАЦІЯ_1 . Також, дотепер разом з постановою № 343-1П за справою про адміністративне правопорушення за ч.3 ст.210-1 КУпАП від 09 грудня 2024 року (вих. № 4/2304 від 09 грудня 2024 року) позивачу не надіслано та не надано на ознайомлення повістку № 296145 про необхідність його явки до відповідача 14 жовтня 2024 року та конверт з під неї, що позбавляє останнього можливості впевнитися, що вона дійсно надсилалася ОСОБА_1 до 14 жовтня 2024 року за місцем його реєстрації за адресою: АДРЕСА_3 , поштовим відправленням, що дійсно працівники поштового відділення вживали заходів для сповіщення ОСОБА_1 про надсилання йому повістки про виклик до територіального центру комплектування та соціальної підтримки. Також зазначає, що ОСОБА_1 до грудня 2024 року постійно проживав за адресою: АДРЕСА_1 , про що ще 14 липня 2024 року сповістив ІНФОРМАЦІЯ_1 під час оновлення своїх військово - облікових даних, отримує за вказаною адресою кореспонденцію, і працівники АТ «Укрпошта» жодного разу з 14 липня 2024 року до теперішнього часу не приносили йому сповіщення, а також не надсилали смс-повідомлення з текстом про необхідність отримання поштового відправлення з повісткою про виклик до будь-якого ІНФОРМАЦІЯ_1. При цьому ІНФОРМАЦІЯ_1 відомий контактний номер телефону ОСОБА_1 ( НОМЕР_2 ), а тому він не позбавлений був можливості зазначити його в даних отримувача поштового відправлення, яким нібито надсилалася йому вищевказана повістка, аби позивач отримав смс-повідомлення про надсилання йому повістки про виклик до ІНФОРМАЦІЯ_1. Якщо дійсно повістка про виклик позивача містила таку мету його виклику як «звірка військово-облікових даних», як вказано в постанові № 343-1П за справою про адміністративне правопорушення за ч.3 ст.210-1 КУпАП від 09 грудня 2024 року (вих. №4/2304 від 09 грудня 2024 року), то така повістка не відповідає вимогам п.27 та п.29 «Порядку проведення призову громадян на військову службу під час мобілізації, на особливий період», який затверджено Постановою Кабінету Міністрів України № 560 від 16 травня 2024 року, і п. 79 «Порядку організації та ведення військового обліку призовників, військовозобов`язаних та резервістів», який затверджено Постановою Кабінету Міністрів України від 30 грудня 2022 р. № 1487, так як не містить конкретної мети виклику позивача до ІНФОРМАЦІЯ_1 на 14 жовтня 2024 року о 11 год. 00 хв., а тому останній не мав обов`язку прибути за нею у вище вказану дату, час та місце. Окрім цього, в постанові № 343-1П за справою про адміністративне правопорушення за ч.3 ст.210-1 КУпАП від 09 грудня 2024 року не зазначено, з якою саме метою мав прибути позивач, а саме: взяття на військовий облік; проходження медичного огляду для визначення придатності до військової служби; уточнення своїх персональних даних, даних військово-облікового документа з військово-обліковими даними Єдиного державного реєстру призовників, військовозобов`язаних, резервістів (територіального центру комплектування та соціальної підтримки); призову на військову службу під час мобілізації та відправлення до місць проходження військової служби. Тобто, відповідачем не в повному обсязі викладено суть (об`єктивну сторону) адміністративного правопорушення, передбаченого ч.3 ст.210-1 КУпАП. Також, звертає увагу на те, що в ІНФОРМАЦІЯ_1 були відсутні фактичні підстави для виклику ОСОБА_1 за повісткою для взяття на військовий облік, так як він стояв на обліку з 2013 року. Окрім цього, не було підстав для виклику для уточнення даних, оскільки позивач свої дані оновив у строк, передбачений ч. 3 ст. 22 Закону України «Про мобілізаційну підготовку та мобілізацію» (в редакції, чинній з 18.05.2024 згідно із Законом України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо окремих питань проходження військової служби, мобілізації та військового обліку» від 11.04.2024 № 3633-ІХ), абз.2 ч.10 ст.1 Закону України «Про військовий обов`язок і військову службу», що підтверджується роздруківкою військово-облікового документу позивача з «Резерв +» від 21 серпня 2025 року, з якої вбачається, що ОСОБА_1 дані уточнив вчасно. Таким чином ОСОБА_1 як під час винесення постанови, так і дотепер позбавлений об`єктивної можливості встановити, чи відповідала повістка № 296145 про його виклик до ІНФОРМАЦІЯ_1 на 14 жовтня 2024 року вимогам п. 27 та п. 29 «Порядку проведення призову громадян на військову службу під час мобілізації, на особливий період», який затверджено Постановою Кабінету Міністрів України № 560 від 16 травня 2024 року, та п. 79 «Порядку організації та ведення військового обліку призовників, військовозобов`язаних та резервістів», який затверджено Постановою Кабінету Міністрів України від 30 грудня 2022 р. № 1487, так як з її змістом його дотепер не ознайомлено, а в постанові № 343-1П за справою про адміністративне правопорушення за ч.3 ст.210-1 КУпАП від 09 грудня 2024 року не зазначено, з якою конкретною метою 14 жовтня 2024 року о 11 год. 00 хв. ОСОБА_1 мав з`явитися до ІНФОРМАЦІЯ_1 , і чи передбачена така мета п. 27 «Порядку проведення призову громадян на військову службу під час мобілізації, на особливий період», який затверджено Постановою Кабінету Міністрів України № 560 від 16 травня 2024 року. Тобто, відповідачем станом на 09 грудня 2024 року не було надано жодного доказу на підтвердження того, що повістка № 296145 про виклик позивача на 14 жовтня 2024 року о 11 год. 00 хв. до ІНФОРМАЦІЯ_1 відповідала вимогам п.27 та п.29 «Порядку проведення призову громадян на військову службу під час мобілізації, на особливий період», який затверджено Постановою Кабінету Міністрів України № 560 від 16 травня 2024 року, та п. 79 «Порядку організації та ведення військового обліку призовників, військовозобов`язаних та резервістів», який затверджено Постановою Кабінету Міністрів України від 30 грудня 2022 р. № 1487, а отже що позивач мав обов`язок прибути за нею 14 жовтня 2024 року о 11 год. 00 хв. до ІНФОРМАЦІЯ_1 . Відповідач мав в своєму розпорядженні всю актуальну інформацію про персональні дані позивача, відповідність даних в його військово-обліковому документу військово-обліковим даним Єдиного державного реєстру призовників, військовозобов`язаних та резервістів, адже все це встановлювалось, перевірялось та звірялось працівниками ІНФОРМАЦІЯ_1 починаючи з 14 липня 2024 року після оновлення ОСОБА_1 його військово-облікових даних. Також, відповідачем як при винесенні постанови № 343-1П за справою про адміністративне правопорушення за ч.3 ст.210-1 КУпАП від 09 грудня 2024 року, не було надано жодного належного та достовірного доказу того, що ОСОБА_1 належним способом був сповіщений АТ «Укрпошта», зокрема шляхом надсилання йому смс-повідомлення на наявний у відповідача номер телефону НОМЕР_2 чи сповіщення, про необхідність отримання у відділенні АТ «Укрпошта» поштового відправлення із повісткою про його виклик до ІНФОРМАЦІЯ_1 на 14 жовтня 2024 року о 11 год. 00 хв., та не надано жодного обґрунтованого пояснення, чому повістка № 296145 04 жовтня 2024 року була надіслана позивачу за місцем його реєстрації за адресою: АДРЕСА_3 , а не за оновленою ним 14 липня 2024 року актуальною адресою місця проживання - АДРЕСА_1 . З вищевказаного вбачається, що відповідач навмисно не отримав належних та достовірних доказів вжиття працівниками АТ «Укрпошта» заходів для вручення позивачу повістки та сповіщення його про її надходження, бо вони не існують, а тому не сповістив ОСОБА_1 про дату та час, коли буде розглядатися справа про притягнення його до адміністративної відповідальності за ч.3 ст.210-1 КУпАП, що підтверджується постановою №343-1П за справою про адміністративне правопорушення за ч.3 ст.210-1 КУпАП від 09 грудня 2024 року, в якій відсутня відмітка про її вручення позивачу. Все це вказує на те, що ОСОБА_1 був позбавлений об`єктивної можливості отримати та взагалі бути повідомленим про надсилання на його ім`я та адресу повістки про виклик до ІНФОРМАЦІЯ_1 , а отже не може вважатися таким, що отримав чи не отримав повістку про виклик до територіального центру комплектування та соціальної підтримки, та що мав обов`язок з`явитися 14 жовтня 2024 року до ІНФОРМАЦІЯ_1 . 
Ухвалою суду від 15.09.2025 року відкрито провадження у справі, розгляд справи визначено проводити за правилами спрощеного позовного провадження з викликом сторін.
11.11.2025 року через систему «Електронний суд» відповідачем поданий відзив на позов, відповідно до якого просили залишити постанову №343-1п від 09.12.2024 без змін; винести рішення суду, яким у задоволенні позовних вимог ОСОБА_1 до ІНФОРМАЦІЯ_1 , відмовити в повному обсязі; витрати по сплаті судового збору покласти на ОСОБА_1 у повному обсязі.
Відзив обґрунтований тим, що оскільки ОСОБА_1 оновив свої дані станом на 14.07.2024 року, ІНФОРМАЦІЯ_1 04.10.2024 була надіслана повістка на 14.10.2024 з метою актуалізації даних про наявність права на відстрочку від призову на військову службу під час мобілізації, адже в реєстрах зазначені відомості відсутні. Так, 04.10.2024 ІНФОРМАЦІЯ_1 військовозобов`язаному ОСОБА_1 засобами поштового зв`язку АТ «Укрпошта» була направлена повістка №296145 (сформована автоматично за допомогою Єдиного державного реєстру призовників, військовозобов`язаних та резервістів) за задекларованим місцем проживання, а саме АДРЕСА_3 . Відповідно до п.4 Порядку декларування та реєстрації місця проживання (перебування) затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 7 лютого 2022 р. № 265 Особа може задекларувати/зареєструвати своє місце проживання (перебування) лише за однією адресою. У разі коли особа проживає у двох і більше місцях, вона здійснює декларування/реєстрацію місця проживання (перебування) за однією з таких адрес за власним вибором. За адресою задекларованого/зареєстрованого місця проживання (перебування) з особою ведеться офіційне листування та вручення офіційної кореспонденції. Згідно відомостей Єдиного державного реєстру військовозобов`язаних, призовників та резервістів постійне місце проживання ОСОБА_1 станом на дату складання протоколу була АДРЕСА_3 . Дані про місце проживання за адресою: АДРЕСА_1 зареєстровані 18.05.2025 року, тобто повістка відправлена на ту адресу, яку вказував позивач та про яку є дані в інших реєстрах. Згідно довідки про причини повернення з відбитком печатки Укрпошти на якій зазначена дата 16.10.2024 вищезазначена повістка №296145 була повернута до ІНФОРМАЦІЯ_1 , у зв`язку з відсутністю ОСОБА_1 за вказаною адресою. Таким чином, ОСОБА_1 був оповіщений належним чином про необхідність явки до ІНФОРМАЦІЯ_1 , а саме на 14.10.2024 о 11:00 годині, однак у вказаний час до ІНФОРМАЦІЯ_1 не з`явився, про поважні причини неприбуття не повідомив, чим порушив ч.3 ст.22 Закону України «Про мобілізаційну підготовку та мобілізацію». Відповідно рапорта начальникові ВП №1 ХРУП №2 Головного управління національної поліції в Харківській області в ході опрацювання звернення ІНФОРМАЦІЯ_1 громадянина ОСОБА_1 представниками поліції 03.12.2024 було доставлено до приміщення ІНФОРМАЦІЯ_1 для складання протоколу про адміністративне правопорушення за статтею 210-1 Кодексу України про адміністративні правопорушення. 03.12.2024 року відносно правопорушника ОСОБА_1 , уповноваженою на те особою, був складений протокол №343-1 про адміністративне правопорушення, передбачене ч.3 статті 210-1 Кодексом України про адміністративні правопорушення. У протоколі зазначено: дата і місце його складання, посада, прізвище, ім`я, по батькові (за наявності) особи, яка склала протокол; відомості про особу, яка притягується до адміністративної відповідальності; місце, час вчинення і суть адміністративного правопорушення; нормативно-правовий акт, який передбачає відповідальність за дане правопорушення; прізвища, імена, по батькові (за наявності), адреси свідків (якщо вони є); пояснення особи, яка притягується до адміністративної відповідальності; інші відомості, необхідні для вирішення справи. При складанні адміністративного протоколу були дотримані норми КУпАП щодо процедури розгляду адміністративної справи, роз`яснено ст.63 Конституції України, його права, передбачені ст.268 КпАП, позивач отримав особисто другий примірник протоколу, про що військовозобов`язаний особисто поставив свій підпис. До протоколу про адміністративне правопорушення №343-1 від 03.12.2024 долучені достовірні докази підтверджуючи факт вчинення ОСОБА_1 адміністративного правопорушення за ч.3 ст.210-1 КУпАП, а саме повістка №296145, копія листа Укрпошти, довідка про причини повернення листа. Громадянина ОСОБА_1 своєчасно сповіщено про місце і час розгляду справи, про що свідчить його особистий підпис та пояснення у протоколі №343-1 від 03.12.2024. З метою реалізації права на захист та можливості взяти участь в засіданні, висловити заперечення, надати докази тощо, розгляд справи був призначений на відповідну дату. 09.12.2024 року о 18 годині 00 хвилин відбувся розгляд справи про адміністративне правопорушення скоєне військовозобов`язаним ОСОБА_1 . На розгляд справи позивач не з`явився, про дату та час розгляду справи був належним чином повідомлений. Клопотань щодо переносу розгляду справи від позивача не надходило. Відповідно до ст.268 КпАП особа, яка притягається до адміністративної відповідальності має право: знайомитися з матеріалами справи, давати пояснення, подавати докази, заявляти клопотання; при розгляді справи користуватися юридичною допомогою адвоката, іншого фахівця у галузі права, який за законом має право на надання правової допомоги особисто чи за дорученням юридичної особи, виступати рідною мовою і користуватися послугами перекладача, якщо не володіє мовою, якою ведеться провадження; оскаржити постанову по справі. Справа про адміністративне правопорушення розглядається в присутності особи, яка притягається до адміністративної відповідальності. Під час відсутності цієї особи справу може бути розглянуто лише у випадках, коли є дані про своєчасне її сповіщення про місце і час розгляду справи і якщо від неї не надійшло клопотання про відкладення розгляду справи. Під час розгляду були з`ясовані обставини, що мають значення для правильного вирішення справи відповідно до вимог КУпАП, зокрема встановлено, що громадянин ОСОБА_1 , не з`явився за викликом до ІНФОРМАЦІЯ_1 , чим вчинив адміністративне правопорушення, встановлено його вина та обставини скоєного правопорушення під час дії особливого періоду в умовах воєнного стану. Відповідно до статті 283 КУпАП та інших вимог КУпАП, розглянувши справу про адміністративне правопорушення, з`ясувавши всі обставини по справі, оцінивши докази, керуючись законом і правосвідомістю, начальник ІНФОРМАЦІЯ_1 виніс постанову по справі №343-1п від 09.12.2024 про накладення адміністративного стягнення. Вважають, що справа про адміністративне правопорушення вирішена в точній відповідності з законом, а постанова по адміністративній справі №343-1п від 09.12.2024 цілком законна та обґрунтована. 
Представник позивача надала заяву про розгляд справи за її відсутності та позивача, позовні вимоги підтримала, просила задовольнити.
Відповідач у відзиві зазначив про розгляд справи за відсутності їх представника.
Суд вважає за можливе розглянути справу за наявними матеріалами, що містяться у справі.
Дослідивши матеріали справи, суд прийшов до наступного.
Постановою начальника ІНФОРМАЦІЯ_1 ОСОБА_2 №343-1п від 09.12.2024 року на ОСОБА_1 накладено штраф у розмірі 17000 грн. за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч.3 ст.210-1 КУпАП.
Відповідно до зазначеної постанови 03.12.2024 року о 18:00 год., в приміщенні ІНФОРМАЦІЯ_1 , за адресою: АДРЕСА_2 , встановлено факт порушення законодавства про мобілізаційну підготовку і мобілізацію. Відповідно до Указу Президента України від 24.02.2022 № 69 «Про загальну мобілізацію», № 741/2024 від 28.10.2024 «Про продовження строку проведення загальної мобілізації» ІНФОРМАЦІЯ_1 здійснено сповіщення військовозобов`язаних. ІНФОРМАЦІЯ_1 військовозобов`язаному ОСОБА_1 поштовим зв`язком АТ «Укрпошта» була направлена повістка № 296145, яка сформована за домогою Єдиного державного реєстру призовників, військовозобов`язаних та резервістів, за місцем його реєстрації (проживання), а саме АДРЕСА_3 , про виклик до ІНФОРМАЦІЯ_1 на 14.10.2024 року о 11:00 год. для звірки військово - облікових даних. Вищевказана повістка № 296145 була повернута до ІНФОРМАЦІЯ_1 у звязку з відсутністю ОСОБА_1 за вказаною адресою. Відповідно до п.41 Порядку проведення призову громадян на військову службу під час мобілізації, на особливий період, який затверджений постановою КМУ від 16.05.2024 № 560, належним підтвердженням оповіщення резервіста або військовозобов`язаного про виклик до районного (міського) територіального центру комплектування та соціальної підтримки або його відділу чи відповідного підрозділу розвідувальних органів, Центрального управління або регіональних органів СБУ є день проставлення у поштовому повідомленні відмітки про відмову отримати поштове відправлення чи день проставлення відмітки про відсутність особи за адресою місця проживання особи, повідомленою цією особою територіальному центру комплектування та соціальної підтримки під час уточнення своїх облікових даних. Таким чином, ОСОБА_1 був оповіщений належним чином про необхідність явки до ІНФОРМАЦІЯ_1 , а саме на 14.10.2024 року об 11:00 год., однак у вказаний час до ІНФОРМАЦІЯ_1 не з`явився про поважні причини неявки не повідомив, чим порушив ч.3 ст.22 Закону України «Про мобілізаційну підготовку та мобілізацію», скоїв адміністративне правопорушення, передбачене ч.3 ст.210-1 КУпАП.
Відповідно до статті 17 Конституції України, захист суверенітету і територіальної цілісності України, забезпечення її економічної та інформаційної безпеки є найважливішими функціями держави, справою всього Українського народу.
За приписами частини другої статті 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.
Правове регулювання відносин між державою і громадянами України у зв`язку з виконанням ними конституційного обов`язку щодо захисту Вітчизни, незалежності та територіальної цілісності України, а також визначення загальних засад проходження в Україні військової служби здійснює Закон України «Про військовий обов`язок і військову службу» від 25 березня 1992 року № 2232-XII (далі по тексту Закон № 2232-XII).
Так, згідно з частинами першою, другою та третьою статті 1 Закону № 2232-XII захист Вітчизни, незалежності та територіальної цілісності України є конституційним обов`язком громадян України.
Військовий обов`язок установлюється з метою підготовки громадян України до захисту Вітчизни, забезпечення особовим складом Збройних Сил України, інших утворених відповідно до законів України військових формувань, а також правоохоронних органів спеціального призначення (далі - Збройні Сили України та інші військові формування), посади в яких комплектуються військовослужбовцями.
Військовий обов`язок включає: підготовку громадян до військової служби, приписку до призовних дільниць, прийняття в добровільному порядку (за контрактом) та призов на військову службу, проходження військової служби, виконання військового обов`язку в запасі, проходження служби у військовому резерві, дотримання правил військового обліку.
Виконання військового обов`язку громадянами України забезпечують державні органи, органи місцевого самоврядування, утворені відповідно до законів України військові формування, підприємства, установи та організації незалежно від підпорядкування і форм власності в межах їх повноважень, передбачених законом, та районні (об`єднані районні), міські (районні у містах, об`єднані міські) територіальні центри комплектування та соціальної підтримки, територіальні центри комплектування та соціальної підтримки Автономної Республіки Крим, областей, міст Києва та Севастополя (далі - територіальні центри комплектування та соціальної підтримки).
На виконання вимог частини десятої статті 1 Закону № 2232-XII громадяни України, які підлягають взяттю на військовий облік, перебувають на військовому обліку призовників або у запасі Збройних Сил України, у запасі Служби безпеки України, розвідувальних органів України чи проходять службу у військовому резерві, зобов`язані:
- уточнити протягом 60 днів з дня набрання чинності указом Президента України про оголошення мобілізації, затвердженим Верховною Радою України, свої персональні дані через центр надання адміністративних послуг або через електронний кабінет призовника, військовозобов`язаного, резервіста, або у територіальному центрі комплектування та соціальної підтримки;
- прибувати за викликом районного (об`єднаного районного), міського (районного у місті, об`єднаного міського) територіального центру комплектування та соціальної підтримки (далі - відповідні районні (міські) територіальні центри комплектування та соціальної підтримки), Центрального управління або регіонального органу Служби безпеки України, відповідного підрозділу розвідувальних органів України для оформлення військово-облікових документів, взяття на військовий облік, проходження медичного огляду, направлення на підготовку з метою здобуття або вдосконалення військово-облікової спеціальності, призову на військову службу або на збори військовозобов`язаних та резервістів;
- проходити медичний огляд згідно з рішеннями комісії з питань взяття на військовий облік, комісії з питань направлення для проходження базової військової служби або військово-лікарської комісії відповідного районного (міського) територіального центру комплектування та соціальної підтримки, закладів охорони здоров`я Служби безпеки України, а у Службі зовнішньої розвідки України, розвідувальному органі Міністерства оборони України чи розвідувальному органі центрального органу виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері охорони державного кордону, - за рішенням керівників відповідних підрозділів або військово-лікарської комісії Служби зовнішньої розвідки України, розвідувального органу Міністерства оборони України чи центрального органу виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері охорони державного кордону, відповідно;
- проходити підготовку до військової служби, військову службу і виконувати військовий обов`язок у запасі;
- виконувати правила військового обліку, встановлені законодавством.
Резервісти зобов`язані прибувати до військової частини, в якій вони проходять службу у військовому резерві, за викликом командира цієї військової частини.
Указом Президента України від 24 лютого 2022 року № 64/2022 в Україні введено воєнний стан строком на 30 діб, який неодноразово продовжувався Указами Президента України та діє станом по сьогоднішній день.
Згідно із Указом Президента України від 24 лютого 2022 року № 65/2022, оголошено проведення загальної мобілізації.
Відповідно до статті 1 Закону України "Про оборону України" від 06 грудня 1991 року № 1932-ХІІ, особливий період - період, що настає з моменту оголошення рішення про мобілізацію (крім цільової) або доведення його до виконавців стосовно прихованої мобілізації чи з моменту введення воєнного стану в Україні або в окремих її місцевостях та охоплює час мобілізації, воєнний час і частково відбудовний період після закінчення воєнних дій.
Враховуючи те, що Указом Президента України від 24 лютого 2022 року № 65/2022, оголошено проведення загальної мобілізації, суд зазначає, що на момент притягнення позивача до адміністративної відповідальності (09.12.2024) діяв особливий період.
Правові основи мобілізаційної підготовки та мобілізації в Україні, визначення засад організації цієї роботи, повноваження органів державної влади, інших державних органів, органів місцевого самоврядування, а також обов`язки підприємств, установ і організацій незалежно від форми власності (далі - підприємства, установи і організації), повноваження і відповідальність посадових осіб та обов`язки громадян щодо здійснення мобілізаційних заходів регулює Закон України «Про мобілізаційну підготовку та мобілізацію» від 21 жовтня 1993 року № 3543-XII (далі по тексту Закон № 3543-XII).
Відповідно до абзацу 1 частини першої та частини третьої статті 22 Закону №3543-XII громадяни зобов`язані з`являтися за викликом до територіального центру комплектування та соціальної підтримки у строк та місце, зазначені в повістці (військовозобов`язані, резервісти Служби безпеки України - за викликом Центрального управління або регіонального органу Служби безпеки України, військовозобов`язані, резервісти розвідувальних органів України - за викликом відповідного підрозділу розвідувальних органів України), для взяття на військовий облік військовозобов`язаних чи резервістів, визначення їх призначення на особливий період, направлення для проходження медичного огляду.
Під час мобілізації громадяни зобов`язані з`явитися: військовозобов`язані та резервісти, які приписані до військових частин для проходження військової служби у воєнний час або до інших підрозділів чи формувань для виконання обов`язків за посадами, передбаченими штатами воєнного часу, - на збірні пункти територіальних центрів комплектування та соціальної підтримки у строки, зазначені в отриманих ними повістках або мобілізаційних розпорядженнях. резервісти, які проходять службу у військовому резерві, - до військових частин у строки, визначені командирами військових частин; військовозобов`язані, резервісти Служби безпеки України - за викликом керівників органів, в яких вони перебувають на військовому обліку; військовозобов`язані, резервісти розвідувальних органів України - за викликом керівників відповідних підрозділів; особи, які уклали контракти про перебування у резерві служби цивільного захисту, - за викликом керівників відповідних органів управління центрального органу виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері цивільного захисту.
Інші військовозобов`язані протягом 60 днів з дня набрання чинності указом Президента України про оголошення мобілізації, затвердженим Верховною Радою України, зобов`язані уточнити свої облікові дані через центри надання адміністративних послуг або електронний кабінет призовника, військовозобов`язаного, резервіста, або у територіальному центрі комплектування та соціальної підтримки за місцем свого перебування або знаходження.
У разі отримання повістки про виклик до територіального центру комплектування та соціальної підтримки громадянин зобов`язаний з`явитися у зазначені у ній місце та строк.
У повістці про виклик до територіального центру комплектування та соціальної підтримки зазначаються: 1) прізвище, ім`я та по батькові і дата народження громадянина, якому адресована повістка; 2) найменування територіального центру комплектування та соціальної підтримки, що видав повістку; 3) мета виклику до територіального центру комплектування та соціальної підтримки; 4) місце, день і час явки за викликом; 5) підпис (електронний цифровий підпис) посадової особи, яка видала (сформувала) повістку; 6) реєстраційний номер повістки; 7) роз`яснення про наслідки неявки і про обов`язок повідомити про причини неявки.
Відповідно до абзацу 2 пункту 56 «Положення про підготовку і проведення призову громадян України на строкову військову службу та прийняття призовників на військову службу за контрактом», затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 21 березня 2002 р. № 352 (далі по тексту Положення № 352) оповіщення громадян про призов на строкову військову службу та їх прибуття на призовні дільниці здійснюється за розпорядженнями керівників районних (міських) територіальних центрів комплектування та соціальної підтримки за формою згідно з додатком 17.
Конкретні строки явки до призовних дільниць установлюються районними (міськими) територіальними центрами комплектування та соціальної підтримки в повістках за формою згідно з додатком 18, вручення яких проводиться через відповідні органи місцевого самоврядування, керівників підприємств, установ, організацій, у тому числі закладів освіти, незалежно від підпорядкування і форми власності. Повістки громадянам можуть також вручатися безпосередньо посадовими особами районного (міського) територіального центру комплектування та соціальної підтримки.
Розпорядження керівника районного (міського) територіального центру комплектування та соціальної підтримки розсилається відповідним органам місцевого самоврядування, керівникам підприємств, установ, організацій, у тому числі закладів освіти.
Відповідно до пункту 1 «Положення про територіальні центри комплектування та соціальної підтримки», затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 23 лютого 2022 р. № 154 (далі по тексту Положення № 154), територіальні центри комплектування та соціальної підтримки є органами військового управління, що забезпечують виконання законодавства з питань військового обов`язку і військової служби, мобілізаційної підготовки та мобілізації.
Згідно із пунктом 8 Положення № 154 завданнями територіальних центрів комплектування та соціальної підтримки є виконання законодавства з питань військового обов`язку і військової служби, мобілізаційної підготовки та мобілізації, керівництво військовим обліком призовників, військовозобов`язаних та резервістів на території відповідної адміністративно-територіальної одиниці, здійснення контролю за його станом, зокрема в місцевих держадміністраціях, органах місцевого самоврядування та в органах, що забезпечують функціонування системи військового обліку призовників, військовозобов`язаних та резервістів на території відповідної адміністративно-територіальної одиниці (крім СБУ та розвідувальних органів України), забезпечення в межах своїх повноважень адміністрування (територіальні центри комплектування та соціальної підтримки Автономної Республіки Крим, областей, мм. Києва та Севастополя) та ведення Єдиного державного реєстру призовників, військовозобов`язаних та резервістів (далі - Реєстр) (районні територіальні центри комплектування та соціальної підтримки), проведення заходів із взяття громадян України на військовий облік призовників, направлення громадян України для проходження базової військової служби, призову громадян на військову службу, проведення відбору кандидатів для прийняття на військову службу за контрактом, участь у відборі громадян для проходження служби у військовому резерві Збройних Сил, підготовка та проведення в особливий період мобілізації людських і транспортних ресурсів, забезпечення організації соціального і правового захисту військовослужбовців, військовозобов`язаних і резервістів, призваних на навчальні (або перевірочні) та спеціальні збори до Збройних Сил (далі - збори), ветеранів війни та військової служби, пенсіонерів з числа військовослужбовців Збройних Сил (далі - пенсіонери) та членів їх сімей, участь у військово-патріотичному вихованні громадян, здійснення інших заходів з питань оборони відповідно до законодавства.
На виконання пункту 9 Положення № 154 територіальні центри комплектування та соціальної підтримки відповідно до покладених на них завдань здійснюють заходи оповіщення та призову громадян (крім військовозобов`язаних та резервістів СБУ та Служби зовнішньої розвідки): на військову службу за призовом осіб офіцерського складу; на військову службу за призовом осіб із числа резервістів в особливий період (зарахованих до військового оперативного резерву); на військову службу за призовом під час мобілізації, на особливий період (незалежно від місця їх перебування на військовому обліку).
Отже, саме на територіальні центри комплектування та соціальної підтримки законодавцем покладено обов`язок здійснювати заходи оповіщення та призову громадян.
Згідно з абзацом 8 частини третьої статті 22 Закону № 3543-XII у разі отримання повістки про виклик до територіального центру комплектування та соціальної підтримки громадянин зобов`язаний з`явитися у зазначені у ній місце та строк.
Судом встановлено, що фактичною підставою для притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого частиною третьою статті 210-1 КУпАП, на підставі спірної постанови від 09.12.2024 № 343-1п слугував висновок відповідача про порушення позивачем вимог ч.3 статті 22 Закону України «Про мобілізаційну підтримку та мобілізацію», у зв`язку з неприбуттям позивача до ІНФОРМАЦІЯ_1 , у строк і місце, зазначені в повістці №296145, для звірки військово - облікових даних.
Відповідно до статті 9 Кодексу України про адміністративні правопорушення (далі по тексту - КУпАП), адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.
Згідно з пунктом 1 статті 247 КУпАП обов`язковою умовою притягнення особи до адміністративної відповідальності є наявність події адміністративного правопорушення.
Відповідно до частини третьої статті 210-1 КУпАП передбачена адміністративна відповідальність за порушення законодавства про оборону, мобілізаційну підготовку та мобілізацію, в особливий період, що тягне за собою накладення штрафу на громадян від однієї тисячі до однієї тисячі п`ятисот неоподатковуваних мінімумів доходів громадян і на посадових осіб органів державної влади, органів місцевого самоврядування, юридичних осіб та громадських об`єднань - від двох тисяч до трьох тисяч п`ятисот неоподатковуваних мінімумів доходів громадян.
З наведеного слідує, що для кваліфікації дій за частиною третьою статті 210-1 КУпАП необхідним є встановлення кваліфікуючої ознаки правопорушення, тобто вчинення такого порушення особою в особливий період.
Положеннями статті 69 КАС України передбачено, що доказами в адміністративному судочинстві є будь-які фактичні дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин, що обґрунтовують вимоги і заперечення осіб, які беруть участь у справі, та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються судом на підставі пояснень сторін, третіх осіб та їхніх представників, показань свідків, письмових і речових доказів, висновків експертів.
Положеннями статті 254 КУпАП визначено, що про вчинення адміністративного правопорушення складається протокол уповноваженими на те посадовою особою або представником громадської організації чи органу громадської самодіяльності.
Обов`язковою умовою притягнення особи до адміністративної відповідальності є наявність події та складу адміністративного правопорушення. Наявність події правопорушення доводиться шляхом надання доказів (частина перша статті 247 КУпАП).
Згідно зі статтею 280 КУпАП орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.
Відповідно до статті 251 КУпАП доказами в справі про адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.
На виконання вимог частини першої статті 9 КАС України розгляд і вирішення справ в адміністративних судах здійснюються на засадах змагальності сторін та свободи в наданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості.
Згідно з частиною першою статті 72 КАС України доказами в адміністративному судочинстві є будь-які фактичні дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин, що обґрунтовують вимоги і заперечення осіб, які беруть участь у справі, та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.
За змістом норм частини першої та другої статті 77 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу.
В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.
У таких справах суб`єкт владних повноважень не може посилатися на докази, які не були покладені в основу оскаржуваного рішення, за винятком випадків, коли він доведе, що ним було вжито всіх можливих заходів для їх отримання до прийняття оскаржуваного рішення, але вони не були отримані з незалежних від нього причин.
Положеннями статті 245 КУпАП встановлено, що завданнями провадження у справах про адміністративні правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом, забезпечення виконання винесеної постанови, а також виявлення причин та умов, що сприяють вчиненню адміністративних правопорушень, запобігання правопорушенням, виховання громадян у дусі додержання законів, зміцнення законності.
Згідно позовної заяви, позивачем заперечується факт оповіщення його про необхідність прибуття до ІНФОРМАЦІЯ_1 , а тому з метою повного та всебічного розгляду даної справи необхідним є з`ясування факту належного інформування позивача про обов`язок з`явитись до ІНФОРМАЦІЯ_1 .
Згідно витягу із застосунку «Резерв+», сформованого 21.08.2025 року ОСОБА_1 14.07.2024 року, тобто вчасно уточнив дані в тому числі вказав адресу фактичного проживання: АДРЕСА_1 .
Повістка надсилалась позивачу ІНФОРМАЦІЯ_1 за місцем реєстрації ОСОБА_1 , тобто за адресою: АДРЕСА_3 , хоча витяг із застосунку «Резерв+», з відміткою про вчасне уточнення даних 14.07.2024 року містить адресу фактичного місця проживання ОСОБА_1 , а саме: АДРЕСА_1 , та контактний номер телефону останнього.
Постановою Кабінету Міністрів України від 08.10.2024 року №1147 «Про внесення змін до Правил надання послуг поштового зв`язку» внесено зміни до Правил надання послуг поштового зв`язку, затверджених Постановою КМУ від 05.03.2009 року №270. 
Відповідно до пункту 16 Правил надання послуг поштового зв`язку, затверджених Постановою КМУ від 05.03.2009 року №270 (зі змінами, внесеними Постановою КМУ від 08.10.2024 року №1147) повістка або у випадках, передбачених законодавством, інший документ про виклик або оповіщення призовників, військовозобов`язаних та резервістів до районних (міських) територіальних центрів комплектування та соціальної підтримки, Центрального управління або регіональних органів СБУ, відповідних підрозділів розвідувальних органів може бути надіслана рекомендованим поштовим відправленням з описом вкладення та повідомленням про вручення з позначками "Повістка ТЦК", "Вручити особисто". 
Пунктом 82 Правил надання послуг поштового зв`язку, затверджених Постановою КМУ від 05.03.2009 року №270 (зі змінами, внесеними Постановою КМУ від 08.10.2024 року №1147) встановлено, що рекомендовані листи з позначкою "Повістка ТЦК" під час доставки за зазначеною адресою вручаються особисто адресату (одержувачу). 
У разі відсутності адресата (одержувача) за зазначеною на рекомендованому листі адресою працівник об`єкта поштового зв`язку інформує адресата (одержувача) за наявним номером телефону та/або вкладає до абонентської поштової скриньки повідомлення про надходження рекомендованого листа з позначкою "Повістка ТЦК". 
Якщо протягом трьох робочих днів після інформування відділенням поштового зв`язку адресат (одержувач) не з`явився для одержання рекомендованого листа з позначкою "Повістка ТЦК", працівник об`єкта поштового зв`язку робить позначку "адресат відсутній за зазначеною адресою", яка засвідчується його підписом з проставленням відбитка поштового пристрою, порядок використання якого встановлюється призначеним оператором поштового зв`язку, і не пізніше ніж протягом наступного робочого дня повертає такий лист до відправника. 
Таким чином, обов`язковою умовою для проставлення оператором поштового зв`язку відмітки про «відсутність адресата за вказаною адресою» є попереднє вчинення працівником об`єкта поштового зв`язку переліку обов`язкових дій з особистого оповіщення адресата, а саме: особисте вручення за зареєстрованою адресою адресата, повідомлення адресата за наявним номером телефону та вкладення до абонентської скриньки. 
Обов`язок щодо належного оповіщення позивача покладений законодавством на уповноважену особу ІНФОРМАЦІЯ_1 , а також оператора поштового зв`язку. 
Доказів того, що ОСОБА_1 був належним чином оповіщений про явку до ІНФОРМАЦІЯ_1 матеріали справи не містять, належні та допустимі докази обізнаності та отримання позивачем повістки № 296145 відсутні. 
В свою чергу, законодавство, зокрема положення статті 22 Закону України «Про мобілізаційну підготовку та мобілізацію» пов`язують виникнення обов`язку громадянина з`явитися до ТЦК виключно після отримання повістки про виклик. Отже, у випадку неналежного оповіщення військовозобов`язаного щодо виклику його до ТЦК, неявка останнього не є порушенням вимог законодавства про мобілізацію, а отже відсутній склад адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 210-1 КУпАП.
З урахуванням вищенаведеного, вина ОСОБА_1 , яка полягала у порушенні вимог абзацу 8 частини третьої статті 22 Закону України «Про мобілізаційну підготовку та мобілізацію», не доведена належними та достатніми доказами, а відтак, у діях позивача відсутній склад адміністративного правопорушення, передбаченого частиною третьої статті 210-1 КУпАП.
Згідно з пунктом 1 частини 1 статті 247 КУпАП провадження в справі про адміністративне правопорушення не може бути розпочато, а розпочате підлягає закриттю за відсутності події і складу адміністративного правопорушення.
Відповідно до пункту 3 частини третьої статті 286 КАС України, за наслідками розгляду справи з приводу рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень у справах про притягнення до адміністративної відповідальності місцевий загальний суд як адміністративний має право скасувати рішення суб`єкта владних повноважень і закрити справу про адміністративне правопорушення.
Наведеним положенням кореспондують норми статті 293 КУпАП, якими регламентовано повноваження органу, який розглядає скарги на постанову по справі про адміністративне правопорушення.
Так, орган (посадова особа) при розгляді скарги на постанову по справі про адміністративне правопорушення перевіряє законність і обґрунтованість винесеної постанови і приймає одне з таких рішень: 1) залишає постанову без зміни, а скаргу без задоволення; 2) скасовує постанову і надсилає справу на новий розгляд; 3) скасовує постанову і закриває справу; 4) змінює захід стягнення в межах, передбачених нормативним актом про відповідальність за адміністративне правопорушення, з тим, однак, щоб стягнення не було посилено.
Враховуючи, що відповідачем не доведено наявності у діях позивача складу адміністративного правопорушення, передбаченого частиною третьою статті 210-1 КУпАП, провадження у справі про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_1 підлягає закриттю.
Ухвалюючи судове рішення, суд керується ст. 322 КАС України, ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, практикою Європейського суду з прав людини (рішення Серявін та інші проти України) та Висновком №11 (2008) Консультативної ради європейських суддів (п.41) щодо якості судових рішень.
Як зазначено в п. 58 рішення Європейського суду з прав людини у справі Серявін та інші проти України суд повторює, що згідно з його усталеною практикою, яка відображає принцип, пов`язаний з належним здійсненням правосуддя, у рішенні судів та інших органів з вирішення спорів мають бути належним чином зазначені підстави, на яких вони ґрунтуються. Хоча п. 1 ст.6 Конвенції зобов`язує суди обґрунтувати свої рішення, його не можна тлумачити як такий, що вимагає детальної відповіді на кожний аргумент. Міра, до якої суд має виконати обов`язок щодо обґрунтування рішення, може бути різною в залежності від характеру рішення.
Пунктом 41 Висновку №11 (2008) Консультативної ради європейських суддів зазначено, що обов`язок суддів наводити підстави для своїх рішень не означає необхідності відповідати на кожен аргумент захисту на підтримку кожної підстави захисту. Обсяг цього обов`язку може змінюватися залежно від характеру рішення. Згідно з практикою Європейського суду з прав людини очікуваний обсяг обґрунтування залежить від різних доводів, що їх може наводити кожна зі сторін, а також від різних правових положень, звичаїв та доктринальних принципів, а крім того, ще й від різних практик підготовки та представлення рішень у різних країнах. З тим, щоб дотриматися принципу справедливого суду, обґрунтування рішення повинно засвідчити, що суддя справді дослідив усі основні питання, винесені на його розгляд.
Враховуючи вищезазначені положення, дослідивши фактичні обставини та питання права, що лежать в основі спору у справі, суд дійшов висновку про відсутність необхідності надання відповіді на інші аргументи сторін, оскільки судом були досліджені усі основні питання, які є важливими для прийняття судового рішення.
З огляду на викладене, враховуючи, не доведення факту вчинення адміністративного правопорушення, на яке послався позивач знайшло підтвердження під час розгляду справи, суд вважає, що позовні вимоги ОСОБА_1 підлягають задоволенню з урахуванням вимог п.3 ч.3 ст.286 КАС України, згідно яких за наслідками розгляду справи з приводу рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень у справах про притягнення до адміністративної відповідальності місцевий загальний суд як адміністративний має право: скасувати рішення суб`єкта владних повноважень і закрити справу про адміністративне правопорушення.
Керуючись ст.ст.139,242,243-246,250,286 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -
ВИРІШИВ:

Позов ОСОБА_1 до ІНФОРМАЦІЯ_1 , про скасування постанови по справі про адміністративне правопорушення- задовольнити.
Постанову начальника ІНФОРМАЦІЯ_1 підполковника ОСОБА_2 № 343-1П від 09.12.2024 року про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч.3 ст.210-1 КУпАП та накладення адміністративного стягнення у виді штрафу у розмірі 17000 грн. - скасувати.
Провадження у справі про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_1 про притягнення до адміністративної відповідальності за ч.3 ст.210-1 КУпАП, - закрити. 
Стягнути за рахунок бюджетних асигнувань ІНФОРМАЦІЯ_1 на користь ОСОБА_1 судові витрати зі сплати судового збору у розмірі 484 (чотириста вісімдесят чотири) грн. 48 коп.
Рішення суду може бути оскаржено протягом десяти днів з дня його проголошення шляхом подання апеляційної скарги до Другого апеляційного адміністративного суду.
Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення суду, або у разі розгляду справи в порядку письмового провадження, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення. Учасник справи, якому повне рішення суду не було вручено у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом десяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.
Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.
Інформація щодо учасників справи:
Позивач: ОСОБА_1 (РНОКПП НОМЕР_1 , зареєстроване місце проживання: АДРЕСА_3 ).
Відповідач: ІНФОРМАЦІЯ_1 (ЄДРПОУ НОМЕР_5 , місцезнаходження: АДРЕСА_2 ).
Повний текст рішення складено 23 лютого 2026 року.

Головуючий: