ПІВНІЧНИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД 
вул. Шолуденка, буд. 1, літера А, м. Київ, 04116 (044) 230-06-58 inbox@anec.court.gov.ua 

ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
"26" березня 2026 р. Справа№ 910/7750/24
Північний апеляційний господарський суд у складі колегії суддів: 
головуючого: Ходаківської І.П.
суддів: Демидової А.М. 
Євсікова О.О. 

за участю секретаря судового засідання: Зозулі Н.М.
за участю представників:
від позивача: Романюк І. М.
від відповідача: Заведій В. І.
розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу
Міністерства оборони України
на рішення господарського суду міста Києва від 01.07.2025 (повне рішення складено та підписано 09.07.2025)
у справі № 910/7750/24 (суддя Карабань Я. А.)
за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю "Трейд Лайнс Рітейл"
до Міністерства оборони України 
про стягнення 151 275 326, 58 грн

В С Т А Н О В И В :

Короткий зміст позовних вимог

В червні 2024 року Товариство з обмеженою відповідальністю "Фінансова компанія "ПРОСТІ РІШЕННЯ" (ТОВ "ФК" "ПРОСТІ РІШЕННЯ") звернулося до господарського суду міста Києва з позовною заявою до Міністерства оборони України (відповідач) про стягнення заборгованості у розмірі 151 275 326, 58 грн за договором № 220/14/2/24/24 від 06.12.2023 на закупівлю продуктів харчування та сушених продуктів різних (15890000-3) продукти харчування (комплект продуктів харчування за каталогом продуктів) для особового складу (годування штатних тварин) військових частин (установ) та військових навчальних закладів Збройних Сил України в стаціонарних та польових умовах на 2024 рік (з урахуванням заяви про збільшення позовних вимог від 17.09.2024, прийнятої та розглянутої судом).

Позовні вимоги мотивовані неналежним виконанням відповідачем свого грошового зобов`язання за вищезазначеним договором в частині своєчасної оплати отриманого товару. Право вимоги до відповідача позивач набув на підставі договору факторингу № PR_F_138 від 12.06.2024, укладеного з Товариством з обмеженою відповідальністю "Трейд Лайнс Рітейл" (ТОВ "Трейд Лайнс Рітейл").

Короткий зміст судових рішень

Ухвалою господарського суду міста Києва 21.05.2025 у справі № 910/7750/24 за клопотанням ТОВ "ТРЕЙД ЛАЙНС РІТЕЙЛ" (в порядку ст. 52 Господарського процесуального кодексу України) замінено позивача у цій справі з ТОВ "ФК "ПРОСТІ РІШЕННЯ" на правонаступника - ТОВ "ТРЕЙД ЛАЙНС РІТЕЙЛ".

Ухвала мотивована тим, що 07.01.2025 між позивачем - ТОВ "ФК "ПРОСТІ РІШЕННЯ" (фактор) та ТОВ "ТРЕЙД ЛАЙНС РІТЕЙЛ" (клієнт) укладено додаткову угоду №1 до договору факторингу № PR_F_138 від 07.06.2024 про розірвання договору факторингу за згодою сторін, за умовами якої право грошової вимоги повертається до клієнта з моменту підписання цього договору.

Рішенням господарського суду міста Києва 01.07.2025 у справі № 910/7750/24, яке є предметом апеляційного оскарження, позов задоволено. Стягнуто з Міністерства оборони України на користь Товариства з обмеженою відповідальністю "ТРЕЙД ЛАЙНС РІТЕЙЛ" 151 275 326, 58 грн основного боргу та 847 840 грн 00 коп. судового збору.

Ухвалюючи рішення, суд першої інстанції дійшов висновку про обґрунтованість позовних вимог щодо стягнення з відповідача боргу, оскільки відповідач не надав належних доказів оплати встановленої судом суми боргу за поставлений товар.

При цьому, суд взяв до уваги те, що 28.06.2024 між ТОВ "ТРЕЙД ЛАЙНС РІТЕЙЛ" та Міністерством оборони України підписано акт звіряння розрахунків за договором за період з 01.01.2024 по 31.03.2024, згідно із яким, станом на 28.06.2024 заборгованість за договором складає 151 275 326,58 грн.

Короткий зміст вимог апеляційної скарги та узагальнення її доводів

В апеляційній скарзі Міністерство оборони України просить скасувати рішення господарського суду міста Києва 01.07.2025 у справі № 910/7750/24 та ухвалити нове рішення, яким відмовити у задоволенні позову в повному обсязі.

Апеляційна скарга мотивована тим, що оскаржуване рішення прийняте місцевим судом з порушенням норм процесуального права та неправильним застосуванням норм матеріального права. 

В апеляційній скарзі відповідач посилається на те, що акт звірки розрахунків не є належним доказом факту здійснення будь-яких господарських операцій. Позивачем не додано первинних документів, які б реально підтверджували факт поставки товару на суму пред`явлених вимог у даній справі.

Відповідач стверджує, що розірвання договору факторингу не свідчить про наявність правонаступництва від ТОВ "ФК "ПРОСТІ РІШЕННЯ" до ТОВ "ТРЕЙД ЛАЙНС РІТЕЙЛ", оскільки останнє не набуло від ТОВ "ФК "ПРОСТІ РІШЕННЯ" цивільних прав. У такому випадку ТОВ "ТРЕЙД ЛАЙНС РІТЕЙЛ" має звертатися до суду з окремим позовом про стягнення коштів з обґрунтуванням підстав щодо виконання договору поставки товару. При цьому, відповідач просить врахувати висновки Верховного Суду, які викладені у постанові від 06.11.2025 у справі № 910/4813/24.

У зв`язку з наведеним, відповідач вважає незаконною ухвалу суду першої інстанції про правонаступництво у цій справі.

Узагальнені доводи інших учасників справи щодо апеляційної скарги

ТОВ "ТРЕЙД ЛАЙНС РІТЕЙЛ" подало до суду додаткові письмові пояснення від 10.12.2025 та від 13.01.2026, які залучені до справи і враховані судом. 

Процедура апеляційного провадження 

Ухвалою Північного апеляційного господарського суду від 08.09.2025 (колегія суддів у складі: Ходаківської І. П. - головуючої, Владимиренко С.В., Демидової А. М.) за клопотанням Міністерства оборони України поновлено строк на апеляційне оскарження рішення господарського суду міста Києва від 01.07.2025, відкрито апеляційне провадження у справі № 910/7750/24 та призначено її до розгляду у судовому засіданні 12.11.2025.

Ухвалою Північного апеляційного господарського суду від 12.11.2025 розгляд справи відкладено на 10.12.2025 та продовжено строк її розгляду.

У судовому засіданні 10.12.2025 протокольно оголошено перерву до 14.01.2026.

У судовому засіданні 14.01.2026 протокольно оголошено перерву до 18.02.2026.

Склад суду змінено відповідно до протоколу повторного автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 17.02.2026.

Ухвалою Північного апеляційного господарського суду від 17.02.2026 справу прийнято колегією суддів у визначеному складі до провадження та призначено її до розгляду на 26.02.2026.

У судовому засіданні 26.02.2026 протокольно оголошено перерву до 26.03.2026.

Присутній у судовому засіданні 26.03.2026 представник відповідача просив задовольнити апеляційну скаргу.

Присутній у судовому засіданні 26.03.2026 представник позивача просив відмовити в задоволенні апеляційної скарги.

Розгляд заяв, клопотань

Відповідач звернувся до суду апеляційної інстанції із клопотанням про зупинення провадження у даній справі до закінчення перегляду Верховним Судом у складі колегії суддів Касаційного господарського суду справи № 910/4813/24 на підставі пункту 7 частини першої статті 228 ГПК України.

Колегія суддів у судовому засіданні 26.02.2026 протокольно відмовила у задоволенні зазначеного клопотання з таких підстав.

Відповідно до пункту 7 частини першої статті 228 ГПК України суд може за заявою учасника справи, а також з власної ініціативи зупинити провадження у справі у випадку перегляду судового рішення у подібних правовідносинах (в іншій справі) у касаційному порядку палатою, об`єднаною палатою, Великою Палатою Верховного Суду.

По-перше, за змістом цієї норми зупинення провадження у справі з цієї підстави є правом, а не обов`язком. 

По-друге, таке право може бути реалізовано за наявності двох умов: правовідносини є подібними і палата/об`єднана палата/Велика Палата Верховного Суду здійснює перегляд справи.

Оскільки у справі № 910/4813/24 перегляд судових рішень в касаційному порядку здійснюється у складі трьох суддів, а не палатою, об`єднаною палатою, Великою Палатою Верховного Суду, у суду апеляційної інстанції відсутні процесуальні підстави зупинити апеляційне провадження в порядку п. 7 ч. 1 ст. 228 ГПК України.

Обставини справи

06.12.2023 відповідно до протоколу колегіального органу Міністерства оборони України з питань оборонних закупівель від 17.11.2023 №2/174/5 (UA-2023-11-02-007352-a) між відповідачем, як замовником, та ТОВ "Трейд Лайнс Рітейл", як постачальником, було укладено договір №220/14/2/24/2 на закупівлю продуктів харчування та сушених продуктів різних (15890000-3) продукти харчування (комплект продуктів харчування за каталогом продуктів) для особового складу (годування штатних тварин) військових частин (установ) та військових навчальних закладів Збройних Сил України в стаціонарних та польових умовах на 2024 рік (надалі - договір).

Відповідно до п.1.1. договору постачальник зобов`язався у 2024 році здійснити постачання замовнику у зумовлені строки комплекту продуктів, а замовник - прийняти та оплатити вказані комплекти продуктів відповідно до умов договору.

Згідно з п. 1.6 договору ціна, кількість та строки постачання комплектів продуктів харчування за каталогом продуктів зазначаються у специфікації цього договору в редакції, викладеній в п. 1.6 договору, відповідно до якої постачання здійснюється з 01.01. до 31.03.2024. Загальна вартість продуктів харчування (комплект продуктів за каталогом продуктів) з ПДВ становить 470 792 219,72 грн.

Додатковими угод до договору №1 від 06.12.2023, №2 від 27.12.2023 та №3 від 31.01.2024 сторонами змінювались істотні умови договору.

Пунктом 1.6 договору (в редакції додаткової угоди № 3 від 31.01.2024) встановлено, що загальна вартість продуктів харчування (комплект продуктів за каталогом продуктів) з ПДВ становить 179 231 340, 00 грн.

Ціна договору відповідно до пункту 5.1. договору (в редакції додаткової угоди № 3 від 31.01.2024) становить 179 231 340, 00 грн, з ПДВ.

Пунктами 3.3., 3.4 договору визначено, що поставка комплектів продуктів згідно каталогу продуктів здійснюється постачальником у відповідній кількості, якості, асортиментів та у терміни, визначені у заявці представником замовника.

Приймання харчових продуктів у вигляді комплектів продуктів згідно каталогу продуктів за кількістю і якістю оформляється зведеним актом приймання-передачі забезпечення комплектами продуктів для особового складу та/або штатних тварин військових частин (додаток 15.6.), який складає представник замовника щотижнево.

Пунктом 6.1. договору передбачено, що розрахунки за цим договором проводяться шляхом оплати за фактично поставлені постачальником та прийняті представником замовника комплекти продуктів за умови надходження коштів з Державного бюджету України, передбачені на зазначені цілі, протягом 30 календарних днів з дня надходження до замовника належним чином оформлених наступних документів:
- зведених актів на оплату (додаток № 15.7.1. та/або додаток № 15.7.2.), які складаються на підставі зведених(ого) актів(у) приймання-передачі комплектів продуктів для особового складу та/або штатних тварин військових частин, які є їх (його) невід`ємною частиною. Зведений акт на оплату складається постачальником у двох примірниках: перший примірник - замовнику, другий примірник - постачальнику; 
- рахунків-фактур до зведених актів на оплату, які постачальник надає замовнику на підставі зведених(ого) актів(у) приймання-передачі комплектів продуктів для особового складу та/або штатних тварин військових частин.

Пунктом 12.1. договору погоджено, що він набирає чинності з дати його підписання сторонами і діє до 31.12.2024, а в частині проведення розрахунків до повного їх завершення, за умови надання платіжних документів у межах дії договору. Після закінчення терміну дії цього договору звіряння взаєморозрахунків здійснюється на підставі підписаних обома сторонами актів звіряння. 

Додатком 15.1. каталог продуктів харчування, зокрема, погоджено найменування продуктів, кількість та ціну.

На виконання умов договору постачальником поставлено замовнику погоджений договором товар на загальну суму 151 275 326, 58 грн, що підтверджується підписаними сторонами зведеними актами приймання-передачі комплектів продуктів за період з 01.01.2024 по 21.01.2024.

28.06.2024 постачальником та замовником підписано акт звіряння розрахунків за договором за період з 01.01.2024 по 31.03.2024, у якому зафіксовано, що станом на 28.06.2024 заборгованість за договором складає 151 275 326, 58 грн.

Неналежне виконанням відповідачем свого зобов`язання за договором на закупівлю №220/14/2/24/24 від 06.12.2023 частині повної та своєчасної оплати отриманого товару і стало підставою для звернення ТОВ "ФК "ПРОСТІ РІШЕННЯ", яким було набуто право вимоги за вказаним договором відповідно до договору факторингу №PR_F_138 від 12.06.2024, з позовом у даній справі.

Разом з тим, 07.01.2025 договір факторингу №PR_F_138 від 12.06.2024 був розірваний за згодою сторін, у зв`язку з чим ТОВ "ТРЕЙД ЛАЙНС РІТЕЙЛ" звернулось до господарського суду міста Києва з клопотанням про заміну позивача на правонаступника, яке було задоволено судом.

Мотиви та джерела права, з яких виходить суд апеляційної інстанції при прийнятті постанови та оцінка аргументів учасників справи.

Відповідно до частини 1 статті 15 ЦК України кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання.

Позовом у процесуальному сенсі є звернення до суду з вимогою про захист своїх прав та інтересів, який складається із двох елементів: предмета і підстави позову.

Предметом позову є певна матеріально-правова вимога позивача до відповідача, а підставою позову - факти, які обґрунтовують вимогу про захист права чи законного інтересу. При цьому особа, яка звертається до суду з позовом, самостійно визначає у позовній заяві, яке її право чи охоронюваний законом інтерес порушено особою, до якої пред`явлено позов, та зазначає, які саме дії необхідно вчинити суду для відновлення порушеного права. У свою чергу, суд має перевірити доводи, на яких ґрунтуються позовні вимоги, у тому числі щодо матеріально-правового інтересу у спірних відносинах, і у разі встановлення порушеного права з`ясувати, чи буде воно відновлено у заявлений спосіб.

Частиною 2 статті 4 ГПК України передбачено, що юридичні особи та фізичні особи-підприємці, фізичні особи, які не є підприємцями, державні органи, органи місцевого самоврядування мають право на звернення до господарського суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав та законних інтересів у справах, віднесених законом до юрисдикції господарського суду, а також для вжиття передбачених законом заходів, спрямованих на запобігання правопорушенням.

Під захистом права розуміється державно-примусова діяльність, спрямована на відновлення порушеного права суб`єкта правовідносин і забезпечення виконання юридичного обов`язку зобов`язаною стороною, внаслідок чого реально відбудеться припинення порушення (чи оспорювання) прав цього суб`єкта, він компенсує витрати, що виникли у зв`язку з порушенням його прав, або в інший спосіб нівелює негативні наслідки порушення його прав.

Під захистом легітимного інтересу розуміється відновлення можливості досягнення прагнення до користування конкретним матеріальним та/або нематеріальним благом.

Гарантоване статтею 55 Конституції України та конкретизоване у законах України право на судовий захист передбачає можливість звернення до суду за захистом порушеного права, але вимагає, щоб твердження позивача про порушення було обґрунтованим. Таке порушення прав має бути реальним, стосуватися індивідуально виражених прав або інтересів особи, яка стверджує про їх порушення.

Отже, захисту підлягає наявне законне порушене право (інтерес) особи, яка є суб`єктом (носієм) порушених прав чи інтересів та звернулася за таким захистом до суду. Тому для того, щоб особі було надано судовий захист, суд передусім встановлює, чи особа дійсно має порушене право (інтерес), і чи це право (інтерес) порушено відповідачем.

Колегія суддів зазначає, що позивач, звертаючись до суду з позовною заявою, на виконання, в тому числі приписів статей 13, 74 ГПК України, зобов`язаний довести наявність порушення його прав та законних інтересів, а суд, у свою чергу, - перевірити доводи та докази, якими позивач обґрунтовує свої вимоги, і, залежно від встановленого, вирішити питання про наявність чи відсутність підстав для захисту прав позивача. Тобто на позивача покладається обов`язок довести, яким чином порушується його право або законний інтерес, а суд лише після підтвердження таких доводів може надавати оцінку усім обставинам спірних відносин, оскільки відсутність порушених прав чи інтересів є підставою для відмови у задоволенні позовних вимог. Подібні висновки викладені в постановах Верховного Суду від 05.03.2026 у справі № 910/4549/25, від 01.07.2025 у справі № 910/9270/24.

В пункті 22 постанови від 26.05.2023 у справі № 905/77/21 об`єднана палата Касаційного господарського суду у складі Верховного Суду виснувала, що відсутність порушеного або оспорюваного права позивача є підставою для ухвалення рішення про відмову в задоволенні позову незалежно від інших встановлених судом обставин.

Як вбачається з матеріалів справи, у цій справі фактор (ТОВ "ФК" "ПРОСТІ РІШЕННЯ") пред`явив грошову вимогу до Міністерства оборони України (боржника) про стягнення заборгованості у розмірі 151 275 326, 58 грн за договором № 220/14/2/24/24 від 06.12.2023.

ТОВ "ФК" "ПРОСТІ РІШЕННЯ" набуло право вимоги до Міністерства оборони України (боржника) на підставі укладеного з ТОВ "Трейд Лайнс Рітейл" договору факторингу № PR_F_138 від 12.06.2024.

Відповідно до частини першої статті 1077 ЦК України за договором факторингу (фінансування під відступлення права грошової вимоги) одна сторона (фактор) передає або зобов`язується передати грошові кошти в розпорядження другої сторони (клієнта) за плату (у будь-який передбачений договором спосіб), а клієнт відступає або зобов`язується відступити факторові своє право грошової вимоги до третьої особи (боржника).

У частині першій статті 1078 ЦК України зазначено, що предметом договору факторингу може бути право грошової вимоги, строк платежу за якою настав (наявна вимога), а також право вимоги, яке виникне в майбутньому (майбутня вимога).

За статтею 1079 ЦК України сторонами у договорі факторингу є фактор і клієнт. Клієнтом у договорі факторингу може бути фізична або юридична особа, яка є суб`єктом підприємницької діяльності. Фактором може бути банк або інша фінансова установа, яка відповідно до закону має право здійснювати факторингові операції.

Згідно зі статтею 1082 ЦК України боржник зобов`язаний здійснити платіж факторові за умови, що він одержав від клієнта або фактора письмове повідомлення про відступлення права грошової вимоги факторові і в цьому повідомленні визначена грошова вимога, яка підлягає виконанню, а також названий фактор, якому має бути здійснений платіж. Боржник має право вимагати від фактора надання йому в розумний строк доказів того, що відступлення права грошової вимоги факторові справді мало місце. Якщо фактор не виконає цього обов`язку, боржник має право здійснити платіж клієнтові на виконання свого обов`язку перед ним. Виконання боржником грошової вимоги факторові відповідно до цієї статті звільняє боржника від його обов`язку перед клієнтом.

Відповідно до статті 52 ГПК України у разі смерті або оголошення фізичної особи померлою, припинення юридичної особи шляхом реорганізації (злиття, приєднання, поділу, перетворення), заміни кредитора чи боржника в зобов`язанні, а також в інших випадках заміни особи у відносинах, щодо яких виник спір, суд залучає до участі у справі правонаступника відповідного учасника справи на будь-якій стадії судового процесу. Усі дії, вчинені в судовому процесі до вступу у справу правонаступника, обов`язкові для нього так само, як вони були обов`язкові для особи, яку правонаступник замінив. Про заміну або про відмову в заміні учасника справи його правонаступником суд постановляє ухвалу.

07.01.2025 між ТОВ "ФК" "ПРОСТІ РІШЕННЯ" та ТОВ "Трейд Лайнс Рітейл" укладено додаткову угоду про розірвання договору факторингу за взаємною згодою сторін.

Суд першої інстанції задовольнив клопотання клієнта (ТОВ "Трейд Лайнс Рітейл") про заміну позивача (фактора) правонаступником (клієнтом), оскільки вважав, що розірвання договору факторингу вказує на наявність процесуального правонаступництва (ухвала господарського суду міста Києва від 21.05.2025 у даній справі № 910/7750/24).

Проте, колегія суддів вважає такий висновок суду помилковим, враховуючи таке. 

Колегія суддів зазначає, що внаслідок укладення між ТОВ ФК "Прості рішення" та ТОВ "Трейд Лайнс Рітейл" додаткової угоди про розірвання договору факторингу зобов`язання сторін за цим договором припинились. При цьому, внаслідок розірвання договору не виникло будь-яких інших прав, а права, які набуло ТОВ ФК "Прості рішення" на підставі договору факторингу, вона не передала далі. Тобто, у результаті укладення між сторонами додаткової угоди про розірвання договору факторингу єдине, що відбулось - це ТОВ ФК "Прості рішення" втратило права, набуті ним у результаті відступлення права вимоги. Відтак, повернення повного обсягу прав кредитора у спірних правовідносинах ТОВ "Трейд Лайнс Рітейл" не вказує на те, що відбулось універсальне правонаступництво, оскільки жодною нормою цивільного чи процесуального законодавства така форма правонаступництва не визначена. 

У зв`язку з викладеним, а також зважаючи на те, що ТОВ "Трейд Лайнс Рітейл" не надано доказів існування обставин, які б вказували на набуття ним від ТОВ ФК "Прості рішення" цивільних прав, а отже й існування універсального правонаступництва як передумови процесуального правонаступництва, позивачем у цій справі є ТОВ ФК "Прості рішення", права якого не є порушеними, що є самостійною та достатньою підставою для відмови у задоволенні позову незалежно від інших встановлених судом обставин.

Зважаючи на те, що судом першої інстанції при ухваленні рішення порушено норми процесуального права, колегія суддів вважає за необхідне вийти за межі вимог апеляційної скарги, скасувати оскаржене рішення суду першої інстанції та ухвалити нове рішення, яким відмовити в задоволенні позову.

Європейський суд з прав людини у рішенні від 10.02.2010 у справі "Серявін та інші проти України" зауважив, що згідно з його усталеною практикою, яка відображає принцип, пов`язаний з належним здійсненням правосуддя, у рішеннях, зокрема, судів мають бути належним чином зазначені підстави, на яких вони ґрунтуються. Хоча пункт 1 статті 6 Конвенції зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, його не можна тлумачити як такий, що вимагає детальної відповіді на кожний аргумент. Міра, до якої суд має виконати обов`язок щодо обґрунтування рішення, може бути різною залежно від характеру рішення.

У справі "Трофимчук проти України" (№ 4241/03, §54, ЄСПЛ, 28 жовтня 2010 року) Європейський суд з прав людини також зазначив, що хоча пункт 1 статті 6 Конвенції зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, це не може розумітись як вимога детально відповідати на кожен довід.

Колегія суддів апеляційної інстанції з огляду на викладене зазначає, що учаснику справи надано вичерпну відповідь на всі істотні питання, що виникають при кваліфікації спірних відносин як у матеріально-правовому, так і у процесуальному сенсах.

Висновки суду апеляційної інстанції за результатами розгляду апеляційної скарги

Відповідно до ст. 269 ГПК України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними у ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги. Суд апеляційної інстанції не обмежений доводами та вимогами апеляційної скарги, якщо під час розгляду справи буде встановлено порушення норм процесуального права, які є обов`язковою підставою для скасування рішення, або неправильне застосування норм матеріального права.

Суд апеляційної інстанції за результатами розгляду апеляційної скарги має право, зокрема: скасувати судове рішення повністю або частково і ухвалити нове рішення у відповідній частині або змінити рішення; скасувати судове рішення повністю або частково і у відповідній частині закрити провадження у справі повністю або частково або залишити позовну заяву без розгляду повністю або частково (підпункти 2, 4 пункту 1 статті 275 ГПК України).

Судові витрати

Відповідно до ч. 14 ст. 129 ГПК України якщо суд апеляційної, касаційної інстанції, не передаючи справи на новий розгляд, змінює рішення або ухвалює нове, цей суд відповідно змінює розподіл судових витрат.

Керуючись ст.ст. 129, 269, 275, 277, 281-284 ГПК України, Північний апеляційний господарський суд

У Х В А Л И В :

Апеляційну скаргу Міністерства оборони України задовольнити.

Рішення господарського суду міста Києва 01.07.2025 у справі №910/7750/24 скасувати.

Ухвалити нове рішення, яким в задоволенні позову відмовити.

Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю "ТРЕЙД ЛАЙНС РІТЕЙЛ" (21034, місто Вінниця, вулиця Волошкова, будинок 51а, ідентифікаційний код 44755072) на користь Міністерства оборони України (03168, місто Київ, проспект Повітрофлотський, будинок 6, ідентифікаційний код 00034022) 1 271 760 (один мільйон двісті сімдесят одна тисяча сімсот шістдесят) гривень 00 копійок судового збору за подання апеляційної скарги.

Доручити господарському суду міста Києва видати наказ.

Матеріали справи повернути до суду першої інстанції.

Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з моменту її ухвалення і може бути оскаржена до Верховного Суду у порядку та строк, передбачений ст.ст. 287-289 ГПК України.

Повна постанова підписана 06.04.2026.

Головуючий суддя І.П. Ходаківська 

Судді А.М. Демидова

О.О. Євсіков