ДНІПРОВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Провадження № 33/803/237/26 Справа № 175/13389/25 	  	Суддя у 1-й інстанції - Лютая Г. Ю. Суддя у 2-й інстанції - Круподеря Д. О.	

ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ 

16 лютого 2026 року м. Кривий Ріг
Суддя судової палати з розгляду кримінальних справ Дніпровського апеляційного суду Круподеря Д.О., розглянувши у відкритому судовому засідання у місті Кривий Ріг, в режимі відеоконференції, апеляційну скаргу адвоката Бойко Н.О. на постанову Дніпровського районного суду Дніпропетровської області від 13 жовтня 2025 року, якою
ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянку України, яка зареєстрована та мешкає за адресою: АДРЕСА_1 , реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_1 ,
визнано винною у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 156 КУпАП,-
ВСТАНОВИВ:
Обставини, встановлені судом 1-ї інстанції:
Судом першої інстанції встановлено, що 28.07.2025 о 09:50 год за адресою: АДРЕСА_2 , у магазині "Продукти" ОСОБА_1 здійснила продаж алкогольного пива "Стела Артуа" об. 0,5 л у кількості 4 банок та горілки "Грин Дей" об. 0,5 л на загальну суму 400 грн. громадянину ОСОБА_2 , чим порушила вимоги п. 7 ч. 2 ст. 71 Закону України «Про державне регулювання виробництва і обігу спирту етилового, спиртових дистилятів, біоетанолу, алкогольних напоїв, тютюнових виробів, тютюнової сировини, рідин, що використовуються в електронних сигаретах, та пального» № 3817-ІХ від 18.06.2024 року та п. 1 наказу командувача оперативно-стратегічного угруповання військ " ІНФОРМАЦІЯ_2 " №16од від 09.07.2022.
Постановою Дніпровського районного суду Дніпропетровської області від 13 жовтня 2025 року, ОСОБА_1 визнано винною у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 156 КУпАП та накладено адміністративне стягнення у вигляді штрафу в розмірі чотирьохсот неоподаткованих мінімумів доходів громадян, що становить 6800 грн. з конфіскацією на користь держави предметів торгівлі: алкогольного пива "Стела Артуа" об. 0,5 л у кількості 4 банок та горілки "Грин Дей" об. 0,5 л, 1 пляшка, що зберігається згідно квитанції про отримання речей і документів, вилучених під час здійснення провадження у справах про адміністративні правопорушення №447, під порядковим № 331 та виручки, одержаної від продажу предметів торгівлі в сумі 400,00 грн, що зберігається у ОСОБА_2 згідно з розпискою,стягнуто судовий збір в розмірі 605,60 грн.

Доводи апеляційної скарги:
Не погодилась із таким рішенням, адвокат Бойко Н.О. та оскаржила його в апеляційному порядку з пропуском строку на апеляційне оскарження .
У клопотанні про поновлення строку на апеляційне оскарження зазначає, що ОСОБА_1 та її захисник не були присутні під час розгляду справи 13.10.2025 року через неможливість прибути в судове засідання. Оскаржувана постанова, хоча й датована 13.10.2025 року, до системи «Електронний суд» надійшла лише 29.10.2025 року, копію оскаржуваної постанови учасники не отримували. У зв`язку з цим захисник просить визнати причини пропуску строку поважними та поновити його.
В апеляційній скарзі адвокат просить рішення суду першої інстанції скасувати, провадження по справі закрити у зв`язку з відсутністю в діях ОСОБА_1 події та складу адміністративного правопорушення.
В обґрунтування вимог апеляційної скарги зазначає, що викладений у протоколі про адміністративне правопорушення склад адміністративного правопорушення не відповідає диспозиції ч.3 ст. 156 КУпАП , так як не розкрита об`єктивна сторона правопорушення.
Вказує, що матеріали провадження не містять розрахункового документу установленої форми на повну суму проведеної операції , яка підтверджує факт купівлі товару.
Долучений до матеріалів провадження відеозапис не є безперервним та інформативним, не містить інформацію де саме здійснено відеозапис та відсутня інформація про встановлення особи.

Позиції сторін в суді:
Учасники судового провадження належним чином повідомлені про дату, час та місце судового розгляду, однак до зали судового засідання не з`явились. Клопотань про відкладення розгляду справи до суду не надходило у зв`язку з чим, керуючись вимогами ст. 268 КУпАП, розгляд апеляційної скарги було проведено за відсутності учасників.

Висновки суду:
Вивчивши доводи клопотання про поновлення строку на апеляційне оскарження, перевіривши матеріали справи про адміністративне правопорушення, суд апеляційної інстанції дійшов наступного висновку.
За змістом ч.2 ст.294 КУпАП, постанова судді у справі про адміністративне правопорушення може бути оскаржена протягом десяти днів з дня винесення постанови особою, яку притягнуто до адміністративної відповідальності, її законним представником, захисником, потерпілим, його представником та в окремих випадках прокурором. Апеляційна скарга, подана після закінчення цього строку, повертається апеляційним судом особі, яка її подала, якщо вона не заявляє клопотання про поновлення цього строку, а також якщо у поновленні цього строку відмовлено.
За змістом положень ч.2 ст.294 КУпАП, строк на апеляційне оскарження постанови судді, пропущений із поважних причин, може бути поновлений особі, яка звертається із відповідним клопотанням.
Відповідно до вимог ст.285 КУпАП постанова по справі про адміністративне правопорушення оголошується негайно після розгляду справи, а копія постанови протягом трьох днів вручається або висилається особі, щодо якої її винесено.
Апеляційним судом встановлено, що оскаржувану постанову суду першої інстанції про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності постановлено 13 жовтня 2025 року за відсутності ОСОБА_1 ..
Апеляційну скаргу подано захисником Бойко Н.О. через систему «Електронний суд» та зареєстровано канцелярією суду першої інстанції 03.11.2025 року, тобто з пропуском строку на апеляційне оскарження. 
Враховуючи, що в матеріалах справи відсутні докази отримання учасниками провадження копії оскаржуваної постанови суду 1-ї інстанції, а також ураховуючи п. 1 ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод та п. 8 ч. 3 ст. 129 Конституції України стосовно забезпечення апеляційного оскарження рішення суду, апеляційний суд приходить до висновку про необхідність задоволення клопотання та поновлення строку на апеляційне оскарження, як такий, що пропущений не з вини апелянта, і розцінює обставини, на які він посилається, як поважні .
Перевіривши матеріали справи, доводи апеляційної скарги, суд апеляційної інстанції зазначає наступне.
Відповідно до частини 7 статті 294 КУпАП апеляційний суд переглядає справу в межах апеляційної скарги. Суд апеляційної інстанції не обмежений доводами апеляційної скарги, якщо під час розгляду справи буде встановлено неправильне застосування норм матеріального права або порушення норм процесуального права. Апеляційний суд може дослідити нові докази, які не досліджувалися раніше, якщо визнає обґрунтованим ненадання їх до місцевого суду або необґрунтованим відхилення їх місцевим судом.
Згідно зі ст. 245 КУпАП завданням провадження у справах про адміністративні правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом, забезпечення виконання винесеної постанови.
Відповідно до вимог ст.ст. 251, 252, 280 КУпАП при розгляді справи про адміністративне правопорушення суд повинен з`ясувати, чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують чи обтяжують відповідальність, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи, для чого дослідити і дати оцінку зібраним у справі доказам.
Згідно з положеннями ст. 9 КУпАП адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.
Згідно зі ст. 251 КУпАП, доказами в справі про адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.
Згідно зі статтею 252 КУпАП орган (посадова особа) оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю.
Обов`язок щодо збирання доказів покладається на осіб, уповноважених на складання протоколів про адміністративні правопорушення, визначених статтею 255 цього Кодексу.
Європейським судом з прав людини у багаточисельних рішеннях висловлена правова позиція щодо розгляду національними судами справ про адміністративні правопорушення. Так, у рішенні Суду «Енгель та інші проти Нідерландів» були визначені критерії, за наявності одного із них будь-яке правопорушення повинне розцінюватись як кримінальне і розглядатись за процедурою, визначеною національним законодавством для кримінальних правопорушень.
Крім того, суддя розглядаючи справу про адміністративне правопорушення, повинен всебічно, повно і об`єктивно дослідити всі обставини справи, оцінивши кожен доказ як окремо, так і в їх сукупності й навести в своєму рішенні висновки за результатами їх дослідження та оцінки щодо відсутності або наявності в діях особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, складу інкримінованого їй адміністративного правопорушення.
Цих вимог закону при розгляді справи про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_1 суддя місцевого суду дотримався не в повному обсязі, внаслідок чого прийшов до помилкового висновку про наявність в діях останньої складу адміністративного правопорушення передбаченого ч.3 ст. 156 КУпАП.
Суд першої інстанції, як на доказ вини ОСОБА_1 послався на протокол про адміністративне правопорушення серії ВАД № 84041 від 28.07.2025 року, відеозапис доданий до протоколу, письмові пояснення ОСОБА_2 , протокол огляду від 23.05.2025, копію наказу Командувача Оперативно-стратегічного угруповання військ « ІНФОРМАЦІЯ_2 » від 09.07.2022 №16од, рапорт, протоколи огляду, фотознімками.
Проте, з таким рішенням судді суду першої інстанції не можна погодитись з огляду на наступне.
Для висновку про винність особи у вчиненні того чи іншого адміністративного правопорушення необхідно доведення наявності всіх ознак складу такого правопорушення.
Оскаржуваною постановою встановлено, що 28.07.2025 приблизно о 09:50 год за адресою: АДРЕСА_2 , у магазині " ІНФОРМАЦІЯ_3 " ОСОБА_1 здійснила продаж алкогольного пива "Стела Артуа" об. 0,5 л у кількості 4 банок та горілки "Грин Дей" об. 0,5 л на загальну суму 400 грн. громадянину ОСОБА_2 , чим порушила вимоги п. 1 наказу командувача оперативно-стратегічного угруповання військ " ІНФОРМАЦІЯ_2 " №16од від 09.07.2022, тобто вчинила адміністративне правопорушення, передбачене ч. 3 ст. 156 КУпАП.
Вказаною нормою між іншим, передбачена відповідальність за торгівлю пивом (крім безалкогольного), алкогольними, слабоалкогольними напоями, тютюновими виробами, електронними сигаретами, рідинами, що використовуються в електронних сигаретах, пристроями для споживання тютюнових виробів без їх згоряння з рук, з лотків, у приміщеннях або на територіях, заборонених законом.
Відповідно до ч.2 ст.156 КУпАП передбачена адміністративна відповідальність за порушення працівником підприємства (організації) торгівлі правил торгівлі алкогольними напоями, а саме: торгівля алкогольними напоями на територіях, заборонених законом.
Аналіз вказаних норм закону вказує на те, що суб`єктом правопорушення, передбаченого ч.2 ст.156 КУпАП є працівник підприємства (організації) торгівлі, а суб`єктом правопорушення, передбаченого ч.3 ст.156 КУпАП, є власник, підприємства (організації) торгівлі. На це вказує і більш суворе стягнення, передбачене ч.3 ст.156 КУпАП.
Проте, а ні в протоколі про адміністративне правопорушення, а ні в оскарженій постанові судді не встановлено, кому саме належить магазин «Продукти», яке відношення, чи то як власник, чи як працівник цього підприємства має ОСОБА_1 до магазину «Продукти».
Матеріали справи не містять будь-яких доказів, які б свідчили про те, що ОСОБА_1 є працівником магазину «Продукти».
Таким чином, в ході розгляду справи суду не надано доказів того, що ОСОБА_1 є суб`єктом правопорушення, передбаченого ч.3 ст.156 КУпАП.
Предметом вказаного правопорушення, що розглядається є алкогольні напої. І це також є обов`язковою ознакою складу цього правопорушення, наявність якої підлягає доказуванню.
В протоколі про адміністративне правопорушення та в оскарженій постанові суду зазначено, що ОСОБА_1 здійснила продаж алкогольного пива "Стела Артуа" об. 0,5 л у кількості 4 банок та горілки "Грин Дей" об. 0,5 л на загальну суму 400 грн. громадянину ОСОБА_2 ..
Проте, матеріали справи не містять будь-яких об`єктивних доказів того, чи дійсно у пляшках, які було вилучено у ОСОБА_2 містився алкогольний напій.
Таким чином, вважаю, що суду не надано безспірних, однозначних доказів того, що ОСОБА_1 продала ОСОБА_2 саме алкогольні напої, а відтак не є доведеним наявність обов`язкової ознаки складу правопорушення предмету торгівлі у виді алкогольного напою.
Також диспозицією ч. 3 ст. 156 КУпАП, встановлено заборону продажу алкогольних напоїв з рук, з лотків, у приміщеннях або на територіях, заборонених законом. Однак в протоколі про адміністративне правопорушення не вказано, яким чином ОСОБА_1 здійснювала торгівлю вказаною алкогольною продукцією, тобто в протоколі не розкрита об`єктивна сторона правопорушення. 
Крім того суд апеляційної інстанції зазначає, що матеріали справи не містять доказів, продажу конкретних алкогольних напоїв ОСОБА_1 їх кількість, назву, маркування, об`єм. Як вбачається з відеозапису долученого до протоколу свідку ОСОБА_2 було передано пакет чорного кольору, вміст та ємність якого не встановлені. За таких обставин, ідентифікувати товар, як алкогольний напій на підставі лише візуального спостереження за передачею непрозорого пакета не вбачається можливим.
Крім того, матеріали справи не містять фіскального чека або іншого розрахункового документа встановленої форми на повну суму проведеної операції, який підтверджував би факт здійснення купівлі-продажу товару. Відсутність документального підтвердження фінансової операції унеможливлює встановлення події правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 156 КУпАП, оскільки за відсутності розрахункового документа факт реалізації алкогольних напоїв ґрунтується лише на припущеннях.
Це не узгоджується з положеннями ст. 251 КУпАП щодо належності та допустимості доказів, а також суперечить принципу презумпції невинуватості, закріпленому в ст. 62 Конституції України, згідно з яким усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь.
Що стосується письмових пояснень ОСОБА_2 то вони не можуть бути прийняті до уваги, оскільки по-перше, суперечать принципу безпосередності допиту особи у судому засіданні.
За таких обставин, постанова суду першої інстанції стосовно ОСОБА_3 має бути безумовно скасованою, оскільки прийнята з порушенням вимог КУпАП. 
На підставі вищевикладеного вважаю, що фактичні обставини справи не можуть ґрунтуватися на припущеннях, а всі сумніви щодо винуватості повинні тлумачитися на користь особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, що має суттєве значення для вирішення справи по суті, та унеможливлює винесення постанови про визнання правопорушника винним.
Згідно п. 1 ст. 247 КУпАП провадження по справі належить закрити, якщо судом встановлено, що в діях особи у відношенні якої, складено протокол про адміністративні правопорушення, відсутні склад і подія адміністративного правопорушення.
Враховуючи вищевикладене, суд апеляційної інстанції вважає, що оскільки в ході судового розгляду справи не доведено того, що ОСОБА_1 є суб`єктом правопорушення, а також не доведено наявність предмету правопорушення, відповідно, не було й доведено наявність в діях ОСОБА_1 складу правопорушення, передбаченого ч.3 ст.156 КУпАП.
За таких обставин, апеляційний суд приходить до висновку, що апеляційну скаргу захисника Бойко Н.О. необхідно задовольнити, а постанову судді Дніпровського районного суду Дніпропетровської області від 13 жовтня 2025 року про визнання ОСОБА_1 винною у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 156 КУпАП скасувати, а провадження у справі закрити, на підставі п. 1 ст. 247 КУпАП, у зв`язку з відсутністю в її діях складу вказаного адміністративного правопорушення.
На підставі викладеного, керуючись ст. 294 КУпАП, -

ПОСТАНОВИВ:
Клопотання адвоката Бойко Наталії Олександрівни про поновлення строку на апеляційне оскарження – задовольнити.
Поновити адвокату Бойко Наталії Олександрівни строк на апеляційне оскарження постанови Дніпровського районного суду Дніпропетровської області від 13 жовтня 2025 року.
Апеляційну скаргу захисника Бойко Наталії Олександрівни – задовольнити.
Постанову Дніпровського районного суду Дніпропетровської області від 13 жовтня 2025 року, якою ОСОБА_1 , визнано винною у вчиненні адміністративного правопорушення передбаченого ч.3 ст. 156 КУпАП – скасувати, провадження у справі закрити на підставі п.1 ст. 247 КУпАП у зв`язку із відсутністю в його діях складу адміністративного правопорушення.
Постанова апеляційного суду набирає законної сили негайно після її винесення, є остаточною й оскарженню не підлягає.

Суддя