Справа № 132/1144/26
Провадження №1-кп/132/328/26
Вирок
Іменем України

15 квітня 2026 року Калинівський районний суд Вінницької області 
в складі: головуючого судді ОСОБА_1 , 

розглянувши в м. Калинівка в порядку спрощеного провадження без проведення судового розгляду в судовому засіданні, за відсутності учасників судового провадження обвинувальний акт за кримінальним провадженням, внесеним до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 12026025220000018 від 10.03.2026, про обвинувачення  ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с. Пиків Калинівського району Вінницької області, громадянина України, який проживає за адресою: АДРЕСА_1 , раніше не судимого,
у вчиненні кримінального правопорушення (проступку), передбаченого ч. 2 ст. 125 КК України,

ВСТАНОВИВ:
09.03.2026 близько 01 години 00 хвилин, ОСОБА_2 , перебуваючи на території домоволодіння, що розташоване за адресою: АДРЕСА_2 , спільно із знайомими ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , ОСОБА_5 , ОСОБА_6 та ОСОБА_7 проводив дозвілля та розмовляв. Під час розмови між ОСОБА_3 та ОСОБА_8 виникла словесна суперечка та останнього на грунті раптово виниклих неприязних стосунків виник протиправний умисел, спрямований на нанесення тілесних ушкоджень ОСОБА_3 .
Реалізуючи свій протиправний умисел, направлений на умисне нанесення тілесних ушкоджень ОСОБА_3 , усвідомлюючи суспільно-небезпечний характер своїх дій, передбачаючи суспільно-небезпечні наслідки у вигляді спричинення шкоди здоров`ю та бажаючи їх настання, ОСОБА_2 , підійшов до ОСОБА_3 та умисно наніс йому один удар лівою рукою в область голови від якого ОСОБА_3 упав на землю. Після цього ОСОБА_2 зайшов до будинку, а ОСОБА_3 залишив територію домоволодіння за адресою: АДРЕСА_2 .
Через деякий час, близько 02 години 00 хвилин ОСОБА_3 повернувся до будинку за адресою: АДРЕСА_2 де перебували вищеперераховані особи, й словесна суперечка з ОСОБА_2 продовжилася. Під час чого, ОСОБА_2 , продовжуючи свій протиправний умисел спрямований на спричинення тілесних ушкоджень ОСОБА_3 , усвідомлюючи суспільно-небезпечний характер своїх дій, передбачаючи суспільно-небезпечні наслідки у вигляді спричинення шкоди здоров`ю та бажаючи їх настання, підійшов до ОСОБА_3 та кулаком лівої руки наніс близько 15 ударів в область його голови, заподіявши останньому тілесні ушкодження у вигляді садна лівої брови та забійної рани нижньої повіки лівого ока.
Згідно висновку судово-медичної експертизи ушита забійна рана нижньої повіки лівого ока належить до легкого тілесного ушкодження, що спричинило короткочасний (понад 6 діб, не більше 21 доби) розлад здоров`я, пляма пігментації лівої брови, як наслідок загоєння садна відповідної локалізації належить до легкого тілесного ушкодження. Вищевказані тілесні ушкодження у ОСОБА_3 виникли від дії тупого твердого предмету, можливо в строк вказаний в постанові.
Дії обвинуваченого  ОСОБА_2 кваліфіковано за ч. 2 ст. 125 КК України, тобто умисне легке тілесне ушкодження, що спричинило короткочасний розлад здоров`я.
Прокурор ОСОБА_9 звернулася до суду з клопотанням про розгляд обвинувального акта у спрощеному порядку без проведення судового розгляду в судовому засіданні, у відповідності до положень ст. 302 КПК України.
До обвинувального акту додано також заяву  ОСОБА_2 , написану в присутності захисника - адвоката ОСОБА_10 , про беззаперечне визнання винуватості, згоду із встановленими в результаті досудового розслідування обставинами, ознайомлення з обмеженням права на апеляційне оскарження та згоду на розгляд обвинувального акта за його відсутності у спрощеному провадженні.
Потерпілий ОСОБА_3 у поданій письмовій заяві не заперечував проти розгляду обвинувального акта відносно ОСОБА_2 у спрощеному провадженні без проведення судового розгляду в судовому засіданні.
До обвинувального акту додані матеріали досудового розслідування.
Частиною 1 ст. 302 КПК України передбачено, що встановивши під час досудового розслідування, що підозрюваний беззаперечно визнав свою винуватість, не оспорює встановлені досудовим розслідуванням обставини і згоден з розглядом обвинувального акта за його відсутності, а потерпілий, представник юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, не заперечують проти такого розгляду, прокурор має право надіслати до суду обвинувальний акт, в якому зазначає клопотання про його розгляд у спрощеному порядку без проведення судового розгляду в судовому засіданні.
Відповідно до ч. 2 ст. 381 КПК України, суд розглядає обвинувальний акт щодо вчинення кримінального проступку без проведення судового розгляду в судовому засіданні за відсутності учасників судового провадження, якщо обвинувачений не оспорює встановлені під час дізнання обставини і згоден з розглядом обвинувального акта.
Частиною 3 ст. 381 КПК України передбачено, що спрощене провадження щодо кримінальних проступків здійснюється згідно із загальними правилами судового провадження, передбаченими цим Кодексом, з урахуванням положень цього параграфа.
Відповідно до вимог ч. 4 ст. 107 КПК України фіксування за допомогою технічних засобів кримінального провадження під час розгляду питань слідчим суддею, крім вирішення питання про проведення негласних слідчих (розшукових) дій, та в суді під час судового провадження є обов`язковим. У разі неприбуття в судове засідання всіх осіб, які беруть участь у судовому провадженні, чи в разі, якщо відповідно до положень цього Кодексу судове провадження здійснюється судом за відсутності осіб, фіксування за допомогою технічних засобів кримінального провадження в суді не здійснюється.
Згідно з вимогами ч. 2 ст. 382 КПК України вирок суду за результатами спрощеного провадження ухвалюється в порядку, визначеному цим Кодексом, та повинен відповідати загальним вимогам до вироку суду. У вироку суду за результатами спрощеного провадження замість доказів на підтвердження встановлених судом обставин зазначаються встановлені органом досудового розслідування обставини, які не оспорюються учасниками судового провадження.
Вивчивши в порядку спрощеного провадження обвинувальний акт та додані до нього матеріали, судом встановлено, що клопотання прокурора про розгляд обвинувального акта у спрощеному провадженні відповідає вимогам ст. 302 КПК України, тому вважає за можливе розглянути обвинувальний акт щодо вчинення кримінального проступку без проведення судового розгляду в судовому засіданні за відсутності учасників судового провадження, що узгоджується з приписами ч.2 ст.381 КПК України.
Суд, перевіривши встановлені органом досудового розслідування обставини, які не оспорюються учасниками судового провадження, приходить до висновку, що винуватість обвинуваченого  ОСОБА_2 у вчиненні ним кримінального правопорушення повністю доведена, а його дії вірно кваліфіковані за ч.2 ст. 125 КК України, тобто як заподіяння умисного легкого тілесного ушкодження, що спричинило короткочасний розлад здоров`я, яке згідно ст. 12 КК України є кримінальним проступком.
Вирішуючи питання про призначення обвинуваченому  ОСОБА_2 покарання, суд керується вимогами ст. ст. 65-67 КК України та приймає до уваги роз`яснення постанови Пленуму Верховного Суду України № 7 від 24.10.2003 року «Про практику призначення судами кримінального покарання», виходить із принципів законності, справедливості, обґрунтованості та індивідуалізації покарання.
Обставиною, яка пом`якшує покарання обвинуваченого  ОСОБА_2 , відповідно до ст. 66 КК України, є щире каяття у вчиненні кримінального правопорушення (проступку).
Обставин, які обтяжують покарання обвинуваченого  ОСОБА_2 , відповідно до ст. 67 КК України, не встановлено.
По даному кримінальному провадженню цивільний позов не заявлявся.
Витрати на залучення експерта по даному кримінальному провадженні відсутні.
Запобіжний захід обвинуваченому  ОСОБА_2 на досудовому слідстві не застосовувався. 
При обрані виду і міри покарання обвинуваченому  ОСОБА_2 , суд, згідно з вимогами ст. 65 КК України, враховує характер і ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, яке згідно зі ст. 12 КК України є кримінальним проступком, дані про особу обвинуваченого, який вперше притягується до кримінальної відповідальності, у лікаря-психіатра та у лікаря-нарколога на обліку не перебуває, за місцем проживання характеризується позитивно, а також обставину, яка пом`якшує його покарання, а саме те, що він щиро розкаявся у вчиненому кримінальному правопорушенні та відсутність обставин, які обтяжують його покарання.
З врахуванням наведених обставин, суд вважає, що з метою попередження вчинення нових кримінальних правопорушень, виправлення і перевиховання обвинуваченого ОСОБА_2 можливе без ізоляції від суспільства з обранням йому покарання у виді сплати штрафу в дохід держави, що буде співмірним характеру вчинених дій, їх небезпечності та даним про особу винного, а також необхідним і достатнім для досягнення мети покарання, визначеної ст. 50 КК України.
Речові докази по даному кримінальному провадженні відсутні.
На підставі викладеного та керуючись ст.ст. 368, 373, 374, 381, 382, 394 КПК України, суд, –

УХВАЛИВ:
ОСОБА_2 визнати винним у вчиненні кримінального правопорушення (проступку), передбаченого ч.2 ст. 125 КК України, і призначити йому покарання у виді сплати в дохід держави штрафу в розмірі ста неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 1700 (одна тисяча сімсот) гривень.
На вирок може бути подано апеляційну скаргу через Калинівський районний суд Вінницької області до Вінницького апеляційного суду протягом тридцяти діб з дня отримання копії вироку, з урахуванням особливостей, передбачених ч.1 ст.394 КПК України.
Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.
Копію вироку за результатами розгляду обвинувального акта щодо вчинення кримінального проступку не пізніше дня, наступного за днем його ухвалення, надіслати учасникам судового провадження.

СУДДЯ ОСОБА_1