Справа № 405/3995/17
Провадження № 1-кп/405/207/17

ВИРОК
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
02 березня 2026 року

Подільський районний суд міста Кропивницького в складі:	  	

головуючого судді - ОСОБА_1 , 
за участю секретарів 
судового засідання - ОСОБА_2 , ОСОБА_3 ,
ОСОБА_4 , ОСОБА_5 ,
ОСОБА_6 , ОСОБА_7 , ОСОБА_8 
розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Кропивницькому кримінальне провадження, внесене до Єдиного реєстру досудових розслідувань 29.05.2017 №12017120020006173 за обвинуваченням ОСОБА_9 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Кіровограда, українця, громадянина України, освіта вища, працює ФОП « ОСОБА_9 », маючого на утриманні малолітню дитину, зареєстрованого та фактично проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , раніше не судимого, у вчиненні кримінальних правопорушень, передбаченого ч.1 ст.186, ч.2 ст.186 КК України,
за участю:
прокурора: ОСОБА_10 , ОСОБА_11 
захисника-адвоката ОСОБА_12 ,
обвинуваченого ОСОБА_9 
ВСТАНОВИВ:

Обвинувачений ОСОБА_9 , перебував 30.05.2017 року приблизно о 22.15 годині в автобусі «1 Центральний», який був знаходився за адресою: вул. В. Перспективна, у м. Кропивницькому на зупинці громадянського транспорту «Центральний сквер», де побачив раніше не знайому йому ОСОБА_13 , на шиї якої знаходилися два золотих ланцюжка з підвіскою та хрестиком. В цей момент у ОСОБА_9 повторно виник умисел, спрямований на відкрите викрадення чужого майна. Так, реалізуючи свій злочинний умисел, переслідуючи мету власної наживи, ОСОБА_9 діючи умисно, цілеспрямовано підійшов ззаду до ОСОБА_13 шляхом ривка, зірвав із шиї потерпілої належні її золоті ювелірні прикраси, чим спричинив згідно висновку експерта № 687 від 01.06.2017 тілесні ушкодження у вигляді синців по задній поверхні шиї, які відносяться до категорії легких тілесних ушкоджень і таким чином заволодів її майном, а саме:
-золотим ланцюжком, 583 проби, вагою 2,45 г., вартість якого згідно висновку експерта № 17-985 від 29.06.2017 становить 1 802,96 грн.
-золотою ажурною підвіскою у вигляді ромба, 585 проби, вагою 3 г., вартість якої згідно висновку експерта №° 17-985 від 29.06.2017 становить 2 490 грн.
-золотим ланцюжком, 585 проби, вагою 11,2 г. вартість якого згідно висновку експерта № 17-985 від 29.06.2017 становить 9 879,96 грн.
-золотим хрестиком, 585 проби, вагою 3 г. вартість якого згідно висновку експерта № 17-985 віл 29.06.2017 становить 2 490 грн.
Після чого, ОСОБА_9 з місця вчинення кримінального правопорушення зник, викраденим розпорядився на власний розсуд, чим спричинив потерпілій ОСОБА_13 матеріальну шкоду на загальну суму 16 662.92 гривень.
Допитаний у судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_9 суду показав, що 30.05.2017 року, у м. Кропивницькому, біля магазину «Копілка», у вечірній час доби він зустрівся зі своїм знайомим, поспілкувався з ним, після чого на маршрутному автобусі він поїхав додому. На зупинці в районі центрального ринку, скоїв грабіж, до якого завчасно не готувався, а саме: зірвав з шиї потерпілої ОСОБА_13 золоті ланцюжки, з якими його було зупинено біля центрального ринку співпрацівниками поліції та які у нього були вилучені, а в подальшому його було доставлено до міського відділу поліції. Вину у вчиненні злочину визнав, щиро кається.
Захисник у судовому засіданні просила врахувати характеризуючи дані на обвинуваченого та застосувати положення статтей 69, 75 та 76 КК України, проти чого прокурор не заперечувала та просила звільнити  ОСОБА_9 від відбування покарання із встановленням іспитового строку терміном на 1 рік.
Беручи до уваги, що ухвалою Подільського районного суду міста Кропивницького від 24.02 2026 року, кримінальне провадження в частині 1 ст. 186 КК України відносно обвинуваченого ОСОБА_9 закрите на підставі ст. 49 КК України, суд вважає, що дії обвинуваченого ОСОБА_9 вірно кваліфіковано за ч.2 ст.186 КК України, як відкрите викрадення чужого майна (грабіж), вчинене повторно, поєднане з насильством, яке не є небезпечним для життя і здоров`я потерпілого, тобто у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 186 КК України та вина обвинуваченого у скоєнні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 186 КК України є доведеною.
Враховуючи те, що учасники судового провадження не оспорюють обставини справи і судом встановлено, що вони правильно розуміють зміст цих обставин, відсутні будь-які сумніви у добровільності та істинності їх позиції, суд провів судовий розгляд справи із застосуванням правил ч. 3 ст. 349 КПК України, обмежившись допитом обвинуваченого та вивченням матеріалів, що характеризують його особу, визнавши недоцільним дослідження інших доказів у справі.
Відповідно до положень п. 3, ч. 2 п. 8, п. 9 Постанови Пленуму Верховного Суду України № 7 від 24.10.2003 року «Про практику призначення судами кримінального покарання» ( із змінами, внесеними від 10.12.2004 р, від 12.06.2009р., від 06.11.2009 р. ) при визначенні ступеня тяжкості вчиненого злочину «суди повинні виходити з класифікації злочинів (ст. 12 КК) ( 2341-14 ), а також із особливостей конкретного злочину й обставин його вчинення (форма вини, мотив і мета, спосіб, стадія вчинення, кількість епізодів злочинної діяльності, роль кожного зі співучасників, якщо злочин вчинено групою осіб, характер і ступінь тяжкості наслідків, що настали, тощо). 
Отже, досліджуючи дані про особу обвинуваченого та призначаючи покарання суд, відповідно до ст. 65 КК України враховує ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, яке відноситься до категорії тяжких злочинів, вік та особу винного, який характеризується позитивно, має малолітню дитину, не має судимостей, до кримінальної та адміністративної відповідальності не притягався, відшкодував потерпілій ОСОБА_13 моральну шкоду, що свідчить про його прагнення стати на шлях виправлення та усвідомлення тяжкості вчиненого кримінального правопорушення. Крім того, судом береться до уваги висновок органу пробації, згідно з яким результати оцінки ризику вчинення повторного кримінального правопорушення відносно  ОСОБА_9 показали середній ризик, схильності до вчинення злочинів у обвинуваченого не виявлено, тобто орган пробації вважає можливим застосувати міру покарання обвинуваченого ОСОБА_9 без ізоляції від суспільства. 
Обставини згідно ст. 66 КК України, що пом`якшують покарання обвинуваченого є щире каяття, яке полягає у критичному його ставленні до вчиненого ним кримінального правопорушення та виявленні жалю за вчиненими ним діями.
Обставини, згідно ст. 67 КК України, що обтяжують покарання обвинуваченого, судом не встановлені.
Обвинувачений не знаходиться на обліку у лікаря психіатра та не перебуває на обліку у лікаря нарколога.
Беручи до уваги вказані обставини в їх сукупності, суд вважає, що виправлення  ОСОБА_9 , а також запобігання вчиненню ним нових кримінальних правопорушень можливе при призначенні покарання в межах санкції ч. 2 ст. 186 КК України у виді позбавлення волі на певний строк із звільненням від відбування покарання з випробуванням, в порядку передбаченому ст. 75 КК України із покладенням обов`язків визначених ст. 76 КК України.
На підставі вищевикладеного, з урахуванням загальних засад призначення покарання: законності, справедливості, обґрунтованості та індивідуалізації, враховуючи вимоги ст. 65 КК України про те, що особі, яка вчинила кримінальне правопорушення, має бути призначене покарання, необхідне і достатнє для її виправлення та попередження нових кримінальних правопорушень і що більш суворий вид покарання з числа передбачених за скоєне кримінальне правопорушення призначається лише у випадку, якщо менш суворий вид покарання буде недостатнім для виправлення особи і попередження вчинення нею нових кримінальних правопорушень, а також враховуючи ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, його наслідків, особи обвинуваченого, суд вважає за необхідне призначити  ОСОБА_9 покарання у виді позбавлення волі.
Підстав для застосування ст. 69 КК України чи приписів ст. 69-1 КК України, до обвинуваченого, суд не вбачає, у зв`язку з відсутністю передумов, за яких дані правові норми можуть бути застосовані.
Разом з тим, приймаючи до уваги, що, відповідно до ч. 2 ст. 50 КК України, покарання являється не тільки карою за вчинене кримінальне правопорушення, а має мету виправлення та переховання, засуджених, запобігання вчиненню нових кримінальних правопорушень, суд вважає, що виправлення обвинуваченого ОСОБА_9 можливе без відбування покарання із застосуванням вимог ст. 75 КК України, - зі звільненням від відбування покарання з випробуванням зі встановленням іспитового строку та покладенням низки обовязків, передбачених ч. 1 ст. 76 КК України, що, на переконання суду, буде необхідним для виправлення обвинуваченого, запобігання вчинення нових кримінальних правопорушень, відповідатиме особі обвинуваченого та є достатнім, для досігнення, відповідно до ст. 50 КК України мети покарання, адже ефективність покарання залежить не лише і не в першу чергу від суворості санкції кримінально-правової норми, а і від спроможності не допустити безкарності злочинних діянь, Таке покарання суд вважає необхідним і достатнім для виправлення обвинуваченого ОСОБА_9 .
Цивільний позов у даному кримінальному провадженні потерпілою ОСОБА_13 не пред`являвся, що свідчить про відсутність у потерпілої до обвинуваченого претензій матеріального і морального характеру. 
Речові докази у кримінальному провадженні – золотий ланцюжок, вагою 2,45 г. та золотий ланцюжок, вагою 11,24 г., які повернуті на зберігання потерпілій ОСОБА_13 , підлягають поверненню потерпілій ОСОБА_13 , як належні.
Відповідно до ч. 1 ст. 182 КПК України застава, що не була звернена в дохід держави, повертається підозрюваному, обвинуваченому, заставодавцю після припинення дії цього запобіжного заходу. При цьому застава, внесена підозрюваним, обвинуваченим, може бути повністю або частково звернена судом на виконання вироку в частині майнових стягнень. Застава, внесена заставодавцем, може бути звернена судом на виконання вироку в частині майнових стягнень тільки за його згодою.
Застава у сумі 32000 грн. підлягає поверненню застоводавцю ОСОБА_14 .
Згідно зі ст. ст. 122, ч. 2 ст. 124 КПК України процесуальні витрати на залучення експерта у зв`язку із проведенням в рамках досудового розслідування кримінального провадження відносно ОСОБА_9 судово-товарознавчої експертизи № 17-985 від 29.06.2017 року в сумі 990,00 грн. підлягають стягненню з обвинуваченого на користь держави.

Керуючись ч. 3 ст. 349, ст. ст. 368 - 370, 373, 374, КПК України суд,

УХВАЛИВ : 
ОСОБА_9 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , визнати винуватим у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 186 КК України, та призначивши йому покарання у виді 4-х (чотирьох) років позбавлення волі.
На підставі ст. 75 КК України звільнити  ОСОБА_9 , від відбування призначеного покарання з випробуванням, із іспитовим строком на 1 (один) рік.
На підставі ст. 76 КК України покласти на ОСОБА_9 наступні обов`язки: зобов`язати  ОСОБА_9 не виїжджати за межі України без дозволу уповноваженого органу з питань пробації; повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну свого місця проживання, періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації.
Запобіжний захід на період апеляційного оскарження ОСОБА_9 , не обирати.
Стягнути з  ОСОБА_9 , в дохід держави процесуальні витрати на залучення експерта для проведення судово-товарознавчої експертизи № 17-985 від 29.06.2017 року в сумі 990,00 грн. 
Речові докази у кримінальному провадженні – золотий ланцюжок, вагою 2,45 г. та золотий ланцюжок, вагою 11,24 г., які повернуті на зберігання потерпілій ОСОБА_13 , підлягають поверненню потерпілій ОСОБА_13 , як належні.
Заставу у даному кримінальному провадженні, внесену заставодавцем ОСОБА_14 за ОСОБА_9 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , у сумі 32000 грн., згідно з квитанцією від 27.06.2017 року, після набрання вироком законної силиповернути застоводавцю ОСОБА_14 .
Вирок набирає законної сили після закінчення строку на його оскарження.
Вирок може бути оскаржений до Кропивницького апеляційного суду шляхом подачі апеляційної скарги через Подільський районний суд міста Кропивницького протягом тридцяти днів з дня його проголошення.
Копії даного вироку вручаються учасникам кримінального провадження після його проголошення.
Суддя Подільського районного суду 
міста Кропивницького ОСОБА_15