ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД міста КИЄВА 01054, м.Київ, вул.Б.Хмельницького,44-В, тел. (044) 334-68-95, E-mail: inbox@ki.arbitr.gov.ua	
РІШЕННЯ
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
м. Київ
23.03.2026	Справа № 910/649/26	
Господарський суд міста Києва у складі судді Алєєвої І.В., розглянувши справу в порядку спрощеного позовного провадження

за позовом Комунального підприємства «Медичний центр реабілітації учасників бойових дій Луцької міської територіальної громади»

до Товариства з обмеженою відповідальністю «Аксель Медікал»

про стягнення 508 965, 60 грн. 

Без виклику представників сторін.

ОБСТАВИНИ СПРАВИ:

Комунальне підприємство «Медичний центр реабілітації учасників бойових дій Луцької міської територіальної громади» звернулось до Господарського суду міста Києва з позовом до Товариства з обмеженою відповідальністю «Аксель Медікал» про стягнення 508 965, 60 грн, з яких: пеня - 123 3853, 60 грн, штраф - 385 580, 00 грн.
В обґрунтування позовних вимог позивач посилається на порушення відповідачем зобов`язання щодо строків поставки товару за договором про закупівлі товару від 09.06.225 № 82, внаслідок чого з відповідача на користь позивача підлягає стягненню неустойка у вказаних вище розмірах.
Частиною 1 статті 247 Господарського процесуального кодексу України встановлено, що малозначні справи розглядаються у порядку спрощеного позовного провадження.
Відповідно до частини 1 статті 250 Господарського процесуального кодексу України питання про розгляд справи у порядку спрощеного позовного провадження суд вирішує в ухвалі про відкриття провадження у справі.
Частиною 5 статті 252 Господарського процесуального кодексу України передбачено, що суд розглядає справу в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи за наявними у справі матеріалами, за відсутності клопотання будь-якої із сторін про інше. За клопотанням однієї із сторін або з власної ініціативи суду розгляд справи проводиться в судовому засіданні з повідомленням (викликом) сторін.
Ухвалою Господарського суду міста Києва від 27.01.2026 позовну заяву прийнято судом до розгляду та відкрито провадження у справі. Приймаючи до уваги малозначність справи в розумінні частини 5 статті 12 Господарського процесуального кодексу України, враховуючи ціну позову, характер спірних правовідносин та предмет доказування, господарським судом вирішено розгляд справи здійснювати за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) сторін, у зв`язку з чим надано відповідачу строк для подання відзиву на позовну заяву, а позивачу - для подання відповіді на відзив.
27.02.2026 від відповідача до суду надійшли письмові пояснення, в яких відповідач просив в задоволенні позову відмовити.
03.03.2026 від позивача до суду надійшли додаткові письмові пояснення, в яких позивач просив прийняти дані заперечення до письмових пояснень відповідача та врахувати їх при розгляді справи по суті.
Враховуючи, що до суду не надходило клопотань учасників справи або одного з них в порядку частини 5 статті 252 Господарського процесуального кодексу України про розгляд справи з повідомленням (викликом) сторін, з огляду на відсутність у суду підстав для виклику сторін з власної ініціативи, господарський суд розглядає справу без проведення судового засідання.
У частині 8 статті 252 Господарського процесуального кодексу України передбачено, що при розгляді справи у порядку спрощеного провадження суд досліджує докази і письмові пояснення, викладені у заявах по суті справи, а у випадку розгляду справи з повідомленням (викликом) учасників справи - також заслуховує їх усні пояснення. Судові дебати не проводяться.
Згідно з частиною 4 статті 240 Господарського процесуального кодексу України у разі розгляду справи без повідомлення (виклику) учасників справи суд підписує рішення без його проголошення.
Дослідивши матеріали справи, об`єктивно оцінивши надані суду докази, які мають значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, Господарський суд міста Києва,

УСТАНОВИВ:

19.06.2025 за результатами відкритих торгів між позивачем (замовник) та відповідачем (постачальник) було укладено договір № 82 про закупівлю інтерактивної лабораторії ходи, згідно якого відповідач зобов`язувався передати (поставити) у зумовлений даним Договором строк у власність позивача товар - інтерактивну лабораторію ходи, а позивач (замовник) зобов`язувався прийняти товар і оплатити його в порядку та на умовах, передбачених даним договором (п. 1.1. Договору).
Строк поставки товару п. 1.3. Договору встановлений до 31.10.2025 року.
Загальна вартість договору згідно п. 2.1. Договору складає 38 558 000, 00 грн.
Листом від 16.10.2025 вих. № 121 відповідач проінформував позивача про неможливість у строк поставити товар що є предметом Договору поставки, з огляду на «глобальну економічну ситуацію та форс-мажорні обставини, які виникли у виробників сировини та комплектуючих» та запропонував продовжити строк поставки до 15.12.2025.
Позивач вказує, що у відповідь на вказаний лист надіслав відповідачу лист від 24.10.2025, в якому зазначив про можливість продовження строку поставки товару лише за умови документального підтвердження обставин, викладених у листі від 16.10.2025 (надання офіційного листа виробника обладнання, довідки торгово-промислової палати, тощо), на який відповіді від відповідача не отримав.
Натомість, листом від 25.11.2025 за вих. № 134 відповідач проінформував позивача про необхідність розірвання Договору про закупівлю товару, у зв`язку з неможливістю поставити товар, в терміни та на умовах, що визначені тендерною документацією по цій закупівлі та в терміни, визначені цією пропозицією учасника.
03.12.2025 між сторонами укладено додаткову угоду до Договору № 82 від 19.06.2025, якою було розірвано Договір за угодою сторін.
З метою досудового врегулювання спору позивач направив відповідачу претензію про сплату штрафних санкцій згідно п. 8.3. Договору з вимогою про сплату штрафних санкцій у розмірі пені - 123 3853 60 грн та штрафу - 385 580, 00 грн.
У відповідь на вказану претензію відповідач надіслав відповідь на претензію за вих. № 145 від 25.12.2025, в якій заперечив наявність вини щодо затримки постачання товару та послався на об`єктивну неможливість виконати зобов`язання за Договором.
З урахуванням наведених обставин позивач звернувся до Господарського суду міста Києва з даним позовом.
Стаття 610 ЦК України визначає, що порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання).
Приписами ст. 611 ЦК України визначено, що у разі порушення зобов`язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом, зокрема, сплата неустойки.
Згідно з частинами 1, 3 ст. 549 ЦК України неустойкою (штрафом, пенею) є грошова сума або інше майно, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобов`язання. Пенею є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми несвоєчасно виконаного грошового зобов`язання за кожен день прострочення виконання.
Господарським судом міста Києва встановлено, що відповідачем на виконання умов Договору про закупівлю товару від 19.06.2025 № 82 не поставлено товар, визначений умовами договору.
Відповідно до п. 8.3. Договору, за порушення строку поставки товару або строку заміни неякісного (невідповідного) товару на якісний (відповідний), постачальник на вимогу замовника сплачує пеню в розмірі 0, 01 % вартості товару за кожен день прострочення, а за прострочення понад 30 днів постачальник додатково сплачує штраф у розмірі 1 % від вартості товару.
Одночасне стягнення з учасника господарських відносин, який порушив господарське зобов`язання за договором, штрафу та пені не суперечить статті 61 Конституції України, оскільки згідно зі статтею 549 ЦК України пеня та штраф є формами неустойки, що видами штрафних санкцій, тобто не є окремими та самостійними видами юридичної відповідальності. У межах одного виду відповідальності може застосовуватися різний набір санкцій.
Аналогічну правову позицію наведено у постанові Верховного Суду від 09.02.2018 у справі № 911/2813/17, постанові Верховного Суду від 22.03.2018 у справі № 911/1351/17, постанові Верховного Суду від 17.05.2018 у справі № 910/6046/16, постанові Верховного Суду від 25.05.2018 у справі № 922/1720/17, постанові Верховного Суду від 08.08.2018 у справі № 908/1843/17.
Господарський суд міста Києва, враховуючи викладене та здійснивши математичний перерахунок пені та штрафу встановив, що розмір пені, який підлягає стягненню з відповідача на користь позивача становить 123 3853, 60 грн, розмір штрафу становить 385 580, 00 грн.
З урахуванням приписів статті 617 ЦК України, Господарський суд міста Києва, вважає безпідставними доводи відповідача, що товар відповідачем не поставлений позивачу, у зв`язку з невиконанням виробником товару свого обов`язку щодо його поставки відповідачу, оскільки з наведеної норми закону вбачається, що особа, яка порушила зобов`язання, звільняється від відповідальності за порушення зобов`язання, якщо вона доведе, що це порушення сталося внаслідок випадку або непереборної сили. Не вважається випадком, зокрема, недодержання своїх обов`язків контрагентом боржника, відсутність на ринку товарів, потрібних для виконання зобов`язання, відсутність у боржника необхідних коштів.
Відповідно до ст. 13 ГПК України, судочинство у господарських судах здійснюється на засадах змагальності. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень.
Згідно з ст. 74 ГПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи.
Статтею 73 ГПК України, встановлено, що доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.
Належними є докази, на підставі яких можна встановити обставини, які входять в предмет доказування (ст. 76 ГПК України).
Згідно ст. 86 ГПК України, суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також вірогідність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності.
За таких обставин суд, оцінивши подані докази та наведені обґрунтування за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному розгляді всіх обставин справи, дійшов висновку, що позовні вимоги підлягають задоволенню.
Судові витрати позивача по сплаті судового збору відповідно до положень статті 129 Господарського процесуального кодексу України покладаються на відповідача
Керуючись ст. ст. 129, 236-238, 240, 252 Господарського процесуального кодексу України, Господарський суд міста Києва,
ВИРІШИВ:

1. Позовні вимоги задовольнити.
2. Стягнути з ТОВАРИСТВА З ОБМЕЖЕНОЮ ВІДПОВІДАЛЬНІСТЮ «АКСЕЛЬ МЕДІКАЛ» (04052, місто Київ, вул. Глибочицька, будинок 13, секція 1, офіс 4 ідентифікаційний код 42517437) на користь КОМУНАЛЬНОГО ПІДПРИЄМСТВА «МЕДИЧНИЙ ЦЕНТР РЕАБІЛІТАЦІЇ УЧАСНИКІВ БОЙОВИХ ДІЙ ЛУЦЬКОЇ МІСЬКОЇ ТЕРИТОРІАЛЬНОЇ ГРОМАДИ» (43010, Волинська обл., Луцький р-н, місто Луцьк, пр. Волі, будинок 66а, ідентифікаційний код 44244098) пеню у розмірі 123 385 (сто двадцять три тисячі триста вісімдесят п`ять) грн 60 коп., штраф у розмірі 385 580 (триста вісімдесят п`ять тисяч п`ятсот вісімдесят) грн 00 коп. та витрати зі сплати судового збору у розмірі 7634 (сім тисяч шістсот тридцять чотири) грн 49 коп.
3. Видати наказ після набрання рішенням законної сили.

Рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.
Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом двадцяти днів. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення суду, або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Суддя  І.В. Алєєва