521/1651/26
1-кп/521/1358/26 

ВИРОК
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

10 лютого 2026 року місто Одеса
Хаджибейський районний суд м. Одеси у складі:
головуючого судді ОСОБА_1 ,
за участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 ,
розглянувши у відкритому судовому засіданні, у спрощеному провадженні без виклику учасників судового провадження, обвинувальний акт та додані до нього матеріали, у кримінальному провадженні, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 12025163470001008 від 05.11.2025 року у відношенні:
ОСОБА_3 ,  ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП НОМЕР_1 , громадянина України, уродженця м. Нова Каховка, Херсонської області, українця за національністю, із середньою освітою, офіційно не працевлаштованого, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , без постійного місця проживання на території м. Одеса, раніше судимого:
18.10.2000 Каховським районним судом Херсонської області за ч.2 ст. 206, ч.2 ст. 140, 42 КК України до 3 років позбавлення волі з конфіскацією майна та лікуванням від алкоголізму;
05.06.2006 Каховським районним судом Херсонської області за ч.2 ст. 122 КК України до 1 року позбавлення волі. Звільнений 20.03.2007 умовно-достроково;
30.10.2008 Овідіопольським районним судом Одеської області за ч.2 ст. 190, ч.3 ст. 185, 70 КК України до 3 років позбавлення волі;
09.02.2012 Каховським міськрайонним судом Херсонської області за ч.2 ст. 307 КК України до 5 років 2 місяців позбавлення волі з конфіскацією майна;
28.03.2018 Каховським міськрайонним судом Херсонської області за ч.2 ст. 185 КК України до 4 місяців арешту. Звільнений 23.11.2018 по відбуттю строку покарання;
18.05.2021 Каховським міськрайонним судом Херсонської області за ч.2 ст. 345, ч.3 ст. 296, ч.1 ст. 70 КК України до 3 років позбавлення волі. 01.02.2024 звільнений по відбуттю строку покарання;
обвинуваченого у вчиненні кримінального проступку, передбаченого ч. 2 ст. 125 КК України 

ВСТАНОВИВ:
ОСОБА_3 , 04 листопада 2025 року о 19 годині 12 хвилин, перебував на вулиці, біля супермаркету ТОВ «АТБ-маркет» за адресою: м. Одеса, вул. Василя Стуса, 1в/1, де зустрів ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , після чого в ході спілкування між ОСОБА_3 та ОСОБА_4 виник конфлікт на ґрунті раптово виниклих неприязних відносин, в наслідок чого у ОСОБА_3 виник злочинний умисел, направлений на спричинення тілесних ушкоджень ОСОБА_4 .
У той же час та місці, ОСОБА_3 , діючи умисно, з мотивів явної неповаги до охоронюваних законом цінностей життя та здоров`я людини, переслідуючи свій прямий злочинний умисел, спрямований на спричинення тілесних ушкоджень іншій особі, розуміючи противоправний характер своїх дій і передбачаючи наслідки їх настання, озброївшись інвалідною милицею, тримаючи її в правій руці наніс ОСОБА_4 один удар в область голови, чим спричинив тілесні ушкодження у вигляді відкритої непроникаючої черепно-мозкової травми у формі забою головного мозку легкого ступеня, забійної рани в правій тім`яно-скроневій ділянці, які відносяться до легких тілесних ушкоджень, що спричинила короткочасний розлад здоров`я. 
Таким чином, ОСОБА_3 органом досудового розслідування обвинувачується у вчиненні кримінального проступку, передбаченого ч. 2 ст. 125 КК України.
Положеннями ч. 2 та ч. 3 ст. 381 КПК України передбачено, що суд розглядає обвинувальний акт щодо вчинення кримінального проступку без проведення судового розгляду в судовому засіданні за відсутності учасників судового провадження, якщо обвинувачений не оспорює встановлені під час дізнання обставини і згоден з розглядом обвинувального акта. Спрощене провадження щодо кримінальних проступків здійснюється згідно із загальними правилами судового провадження, передбаченими цим Кодексом, з урахуванням положень цього параграфа.
В обвинувальному акті прокурором викладено клопотання, в якому зазначено, що враховуючи те, що підозрюваний беззаперечно визнає свою винуватість, не оспорює встановлені досудовим розслідуванням обставини і згоден з розглядом обвинувального акта за його відсутності, у відповідності до положень ч. 1 ст. 302 КПК України просить суд розглянути кримінальне провадження по обвинуваченню ОСОБА_3 у вчиненні кримінального проступку, передбаченого ч. 2 ст. 125 КК України, у спрощеному порядку без проведення судового розгляду в судовому засіданні.
До обвинувального акта додано письмову заяву обвинуваченого ОСОБА_3 , яка складена за участі захисника ОСОБА_5 , в якій ОСОБА_3 зазначає, що свою винуватість у вчиненні кримінального проступку, передбаченого ч. 2 ст. 125 КК України, він беззаперечно визнає вину; згоден із встановленими досудовим розслідуванням обставинами; йому роз`яснено та зрозуміло зміст встановлених досудовим розслідуванням обставин, а також про його обізнаність у тому, що у разі надання згоди на розгляд обвинувального акта у спрощеному порядку він буде позбавлений права оскаржувати вирок в апеляційному порядку з підстав розгляду провадження за відсутності учасників судового провадження, не дослідження доказів у судовому засіданні або з метою оспорити встановлені досудовим розслідуванням обставини; згодна на розгляд обвинувального акта у спрощеному проваджені без проведення судового розгляду в судовому засіданні без його участі.
У вказаній заяві захисником підтверджено добровільність беззаперечного визнання винуватості підозрюваним, його згоду із встановленими в результаті досудового розслідування обставинами і згоду на розгляд обвинувального акта за його відсутності.
Також до обвинувального акта додано письмову заяву потерпілого ОСОБА_4 , у якій він зазначає, що не заперечує проти розгляду обвинувального акта у спрощеному провадженні по обвинуваченню ОСОБА_3 у вчиненні кримінального проступку, передбаченого ч. 2 ст. 125 КК України, а також про його обізнаність у тому, що у разі надання згоди на розгляд обвинувального акта у спрощеному порядку він буде позбавлений права оскаржувати вирок в апеляційному порядку з підстав розгляду провадження за відсутності учасників судового провадження, не дослідження доказів у судовому засіданні або з метою оспорити встановлені досудовим розслідуванням обставини.
Враховуючи викладене, а також те, що вимоги КПК України виконано, суд дійшов висновку, що обвинувальний акт має бути розглянутий в порядку, передбаченому ст. ст. 381-382 КПК України.
Відповідно до ч. 4 ст. 107 КПК України, в разі, якщо відповідно до положень цього Кодексу судове провадження здійснюється судом за відсутності осіб, фіксування за допомогою технічних засобів кримінального провадження в суді не здійснюється.
Вивчивши обвинувальний акт, долучені до нього додатки та матеріали кримінального провадження, суд вважає доведеним те, що ОСОБА_3 вчинив кримінальний проступок, передбачений ч. 2 ст. 125 КК України, та кваліфікує його дії за ч. 2 ст. 125 КК України як умисне легке тілесне ушкодження, що спричинило короткочасний розлад здоров`я.
Згідно з ч. 2 ст. 50 КК України особі, яка вчинила кримінальне правопорушення, має бути призначено покарання, необхідне й достатнє для її виправлення, а також запобігання вчиненню нових кримінальних правопорушень.
Вирішуючи питання про обрання міри покарання обвинуваченому ОСОБА_3 суд, відповідно до вимог ст. 65 КК України, враховує ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, особу винного та обставини, які пом`якшують і обтяжують його покарання.
Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 66 КК України обставинами, які пом`якшують покарання обвинуваченого, суд визнає щире каяття.
Оскільки в обвинувальному акті не зазначено обтяжуючих обставин, а тому враховуючи те, що суд не може самостійно визначити обтяжуючі обставини, таким чином, обтяжуючих обставин не встановлено.
При визначені виду та міри покарання обвинуваченому, суд враховує: ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, яке відповідно до ст. 12 КК України є кримінальним проступком; особу ОСОБА_3 , його вік (47 років), стан здоров`я (відомостей про наявність інвалідності матеріали справи не містять), соціальне положення (не одружений); те, що особа осудна, на обліку лікарів психіатра та нарколога не перебуває; раніше неодноразово судимий; те, що ОСОБА_3 працездатний, проте не працевлаштований, беззаперечно визнає вину в інкримінованому йому діянні та не заперечує його вчинення; наявність обставини, що пом`якшує та відсутність обставини, що обтяжує покарання.
За сукупності вищенаведених обставин, враховуючи принципи законності, справедливості, обґрунтованості та індивідуалізації покарання, суд вважає за необхідне призначити обвинуваченому ОСОБА_3 покарання в межах санкції ч. 2 ст. 125 КК України, у виді громадських робіт у максимальному їх розмірі.
Відповідно до ухвали слідчого судді Хаджибейського районного суду міста Одеси від 10.11.2025 року до обвинуваченого ОСОБА_3 було застосовано запобіжний захід у вигляді тримання під вартою строком на 2 (два) місці до 09.01.2026 року включно. Ухвалою слідчого судді Хаджибейського районного суду міста Одеси від 06.01.2026 року до обвинуваченого ОСОБА_3 було продовжено запобіжний захід у вигляді тримання під вартою до 10.02.2026 року включно. Ухвалою слідчого судді Хаджибейського районного суду міста Одеси від 04.02.2026 до обвинуваченого ОСОБА_3 змінено запобіжний захід було застосовано запобіжний захід у вигляді особистого зобов`язання до 10.02.2026 року.
Згідно до вимог ч.5 ст.72 КК України, попереднє ув`язнення зараховується судом у строк покарання у разі засудження до позбавлення волі день за день або за правилами, передбаченими у частині першій цієї статті. При призначенні покарань, не зазначених у частині першій цієї статті, суд, враховуючи попереднє ув`язнення, може пом`якшити покарання або повністю звільнити засудженого від його відбування.
Відповідно до вимог п. г ч.1, ч.5 ст.72 КК України слід зарахувати у строк призначеного покарання строк попереднього ув`язнення із розрахунку, що одному дню попереднього ув`язнення відповідають вісім годин громадських робіт та вважати ОСОБА_3 таким, що фактично відбув призначене покарання.
Таке покарання, на переконання суду, є справедливим і достатнім для виправлення ОСОБА_3 , попередження вчинення ним кримінальних правопорушень та відповідатиме його меті, гуманності, справедливості і не потягне за собою порушення засад виваженості, що включає наявність розумного балансу між охоронюваними інтересами суспільства та правами особи, яка притягається до кримінальної відповідальності.
Цивільний позов у кримінальному провадженні не заявлений.
Також суд приходить до висновку про необхідність скасувати запобіжний захід обвинуваченому ОСОБА_3 у вигляді особистого зобов`язання. Підстави для обрання іншого запобіжного заходу до набрання вироком законної сили відсутні.
В ході досудового розслідування даного кримінального провадження було проведено біологічну експертизу №СЕ-19/116-25/29067-БД від 23.01.2026, яка жодних обставин, інкримінованих ОСОБА_3 , протиправних дій, не доводить. Загальні витрати на проведення даної експертизи склали 4946,18 грн., проте останні з обвинуваченого в силу викладеного вище стягнуті не можуть бути, а тому мають бути віднесені на рахунок держави.
Долю речових доказів вирішити у відповідності до ст. 100 КПК України.
На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 369-371, 373, 374, 376, 381-382 КПК України, суд 

УХВАЛИВ:
ОСОБА_3 ,  ІНФОРМАЦІЯ_1 , визнати винним у вчиненні кримінального проступку, передбаченого ч. 2 ст. 125 КК України та призначити покарання у виді громадських робіт на строк двісті сорок годин.
На підставі вимог п.г ч.1, ч.5 ст.72 КК України зарахувати у строк призначеного покарання строк попереднього ув`язнення 92 дні за період з 10.11.2025 року по 04.02.2026 року із розрахунку, що одному дню попереднього ув`язнення відповідають вісім годин громадських робіт.
Вважати ОСОБА_3 таким, що станом на 10.02.2026 року відбув призначене судом покарання за даним вироком.
Запобіжний захід ОСОБА_3 у виді особистого зобов`язання скасувати.
Витрати на залучення експерта на проведення біологічну експертизу №СЕ-19/116-25/29067-БД від 23.01.2026 в розмірі 4946,18 грн. віднести на рахунок держави.
Арешт, накладений ухвалами слідчого судді Хаджибйського районного суду м. Одеси від 11.11.2025 року, від 11.11.2025 року скасувати.
Речові докази після набрання вироком законної сили:
- змиви РБК – знищити;
- джинси синього кольору, шкіряну куртку чорного кольору, кепку темно- синього кольору зі слідами РБК – повернути потерпілому ОСОБА_6 ;
- милицю та кепку – повернути ОСОБА_3 .
Відповідно до положень ч.1 ст.394 КПК України – вирок суду першої інстанції, ухвалений за результатами спрощеного провадження в порядку, передбаченому статтями 381 та 382 цього Кодексу, не може бути оскаржений в апеляційному порядку з підстав розгляду провадження за відсутності учасників судового провадження, не дослідження доказів у судовому засіданні або з метою оспорити встановлені досудовим розслідуванням обставини.
Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано.
Копію вироку суду за результатами розгляду обвинувального акту щодо вчинення кримінального проступку не пізніше наступного дня, наступного за днем його ухвалення, надіслати учасниками кримінального провадження.

Суддя ОСОБА_1