ПОЛТАВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Справа № 553/3397/25  Номер провадження 33/814/303/26	Головуючий у 1-й інстанції Фоміна Ю. В.  Доповідач ап. інст. Карпушин Г. Л.	

ПОСТАНОВА 
ПО СПРАВІ ПРО АДМІНПРАВОПОРУШЕННЯ
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

01 квітня 2026 року 	м. Полтава	

Суддя Полтавського апеляційного суду Карпушин Г.Л., при секретарі судового засідання Буйновій О.П., за участі особи, яка притягується до відповідальності,-
розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду справу про адміністративне правопорушення за апеляційною скаргою захисника ОСОБА_1 – адвоката Лазоренка Юрія Миколайовича на постанову судді Подільського районного суду м. Полтави від 24 листопада 2025 року, -

В С Т А Н О В И В :
Постановою судді Подільського районного суду м. Полтави від 24 листопада 2025 року ОСОБА_1 визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 130 КУпАП, та накладено на неї стягнення у виді штрафу в розмірі однієї тисячі неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 17 000 грн. 00 коп, з позбавленням права керування транспортними засобами строком на один рік.
Стягнуто із ОСОБА_1 судовий збір у розмірі 605,60 грн на користь держави. 
Цією постановою гр. ОСОБА_1 визнаний винним у тому, що 10.08.2025 року о 00.42 годині в м. Полтава, вул. Охтирський шлях,1 він керував ТЗ ВАЗ 21051 номерний знак НОМЕР_1 з ознаками алкогольного сп`яніння, а саме запах алкоголю з порожнини рота, порушення мови, поведінка, що не відповідає обстановці. Від проходження огляду на стан алкогольного сп`яніння у встановленому законом порядку на місці та в КП Центр терапії залежностей ПОР в лікаря нарколога відмовився на боді-камеру 470725, чим порушив п.2.5 Правил дорожнього руху, за що передбачена відповідальність за ч.1 ст.130 КУпАП. 
Не погодившись із вказаною постановою, її оскаржив захисник ОСОБА_1 – адвокат Лазоренко Ю.М. та подав апеляційну скаргу, в якій прохає постанова Подільського районного суду м. Полтави від 24 листопада 2025 року скасувати провадження закрити на підставі п.1 ч.1 ст.247 КУпАП. 
В обґрунтування доводів апеляційної скарги зазначає, що вважає постанову суду незаконною, так як було порушено норми матеріального та процесуального права, висновку суду не відповідають фактичним обставинам.
Крім того, вважає, що поліцейським було порушено порядок огляду на стан алкогольного сп`яніння, у зв`язку із чим вважається недійсним, а протокол недопустимим доказом вини особи, крім того протокол ЕПР1 №418103 від 10.08.2025 року не відповідає вимогам ст.256 КУпАП. Зібрані по справі докази не підтверджують вину його підзахисного.
Перевіривши матеріали справи та доводи апеляційної скарги, заслухавши пояснення учасників справи і свідка, дослідивши надані докази, апеляційний суд вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з наступних підстав.
Судом встановлено, що 10.08.2025 року о 00.42 годині в м. Полтава, вул. Охтирський шлях,1 ОСОБА_1 керував ТЗ ВАЗ 21051 номерний знак НОМЕР_1 з ознаками алкогольного сп`яніння, а саме запах алкоголю з порожнини рота, порушення мови, поведінка, що не відповідає обстановці. Від проходження огляду на стан алкогольного сп`яніння у встановленому законом порядку на місці та в КП Центр терапії залежностей ПОР в лікаря нарколога відмовився на боді-камеру 470725, чим порушив п.2.5 Правил дорожнього руху, за що передбачена відповідальність за ч.1 ст.130 КУпАП. 
Визнаючи ОСОБА_1 винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 130 КУпАП та накладаючи адміністративне стягнення у вигляді штрафу, суд першої інстанції виходив з того, що фактично дане адміністративне правопорушення встановлено та підтверджується протоколом про адміністративне правопорушення, відеозаписом з боді-камери поліцейського №470725, відеозаписом з камери спостереження «безпечне місто», направленням водія на огляд, письмовими поясненнями водія ОСОБА_1 та іншими доказами, які містяться в матеріалах справи.
З такими висновками суду першої інстанції суд апеляційної інстанції погоджується, з огляду на наступне.
Керування транспортними засобами особами в стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, а також передача керування транспортним засобом особі, яка перебуває в стані такого сп`яніння чи під впливом таких лікарських препаратів, а так само відмова особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, тягне за собою адміністративну відповідальність, передбачену ч.1 ст.130 КУпАП.
Правила дорожнього руху, затверджені постановою Кабінетом Міністрів України від 10 жовтня 2001 року № 1306, відповідно до Закону України «Про дорожній рух» встановлюють єдиний порядок дорожнього руху на всій території України. 
Пунктом 2.5 ПДР України встановлено, що водій повинен на вимогу поліцейського пройти в установленому порядку медичний огляд з метою встановлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.
Як можна спостерігати із наявних матеріалів справи, водій ОСОБА_1 не виконав вимоги п.2.5 ПДР України.

Доводи апелянта про те, що по справі не доведено факту керування ОСОБА_1 автомобілем та його зупинку працівниками поліції, поліцейським було порушено порядок огляду на стан алкогольного сп`яніння, у зв`язку із чим вважається недійсним, а протокол недопустимим доказом вини особи, крім того протокол ЕПР1 №418103 від 10.08.2025 року не відповідає вимогам ст.256 КУпАП, апеляційний суд відхиляє доводи виходячи з наступного. 
Із долученого до матеріалів справи відеозапису вбачається, що відео зафіксоване із камер «Безпечне місто» як автомобіль ВАЗ проїхав правою частиною по бар`єрній огорожі проїзної частини, з`їхав з неї, зупинився посеред своєї смуги руху, та знову почав рух праворуч в сторону бар`єрної огорожі, з якою зіткнувся та зупинився. З автомобіля вийшло двоє чоловіків, після чого один із них знову сів за кермо та почав рух заднім ходом, увімкнувши аварійну світлову сигналізацію автомобіля, від`їхав від бордюрного камня, знову до нього наблизився. 
В цей момент до автомобіля який займав половину смуги руху проїзної частини, з увімкненою світловою сигналізацією під`їхав патрульний автомобіль. 
Із відео запису долученого із боді камер працівників поліції вбачається, що відеозапис розпочинається коли автомобіль ВАЗ з увімкненою світловою сигналізацією, вже поставлений паралельно на проїзній частині та біля автомобіля перебувають двоє чоловіків, один з яких стверджує, що водій автомобіля їхав за автомобілем, який допоможе перемістити цей автомобіль. Як в наступному з`ясовано поліцейським це був ОСОБА_1 . Також, у місці знаходження автомобіля металева бар`єрна огорожа проїзної частини має пошкодження. Поліцейські представилися чоловікам, спитали водія автомобіля, зазначили, що сталася ДПТ, оскільки є пошкодження автомобіля та майна. Поліцейські запропонували чоловікам надати документи, які посвідчують їх особу, оскільки вони перебувають на вулиці в комендантську годину. ОСОБА_1 відмовився надавати документи, які посвідчують особу. Після того, як другий чоловік надав поліцейським свої документи, ОСОБА_1 також усно назвав своє прізвище, ім`я та по-батькові, при цьому продемонстрував поліцейським, що додаток «Дія» в його мобільному телефоні не відкривається. Поліцейські намагаються з`ясувати обставини ДТП, перевіряючи відеозапис з камери спостереження, яка направлена в бік автомобіля. Інша особа, яка перебуває разом із ОСОБА_1 біля автомобіля, зазначає, що пошкоджена огорожа, це не їх вина. (Хронологічний відрізок 01:17:30 - триває далі) поліцейський встановивши, що за кермом автомобіля перебував саме ОСОБА_1 , продемонстрував останньому відеозапис з відеокамери, та оскільки сталося ДТП запропонував водію надати посвідчення водія, свідоцтво про реєстрацію ТЗ та страховий поліс. ОСОБА_1 пред`явив поліцейському лише страховий поліс. (Хронологічний відрізок 01:20:23 – триває далі) поліцейський, встановивши, що за кермом автомобіля знаходився саме громадянин України ОСОБА_1 , повідомив йому, що під час спілкування він вбачає у нього ознаки алкогольного сп`яніння, а саме різки запах алкоголю з порожнини рота, порушення мови, поведінка, що не відповідає обстановці, та запропонував водію ОСОБА_1 пройти огляд на стан алкогольного сп`яніння в установленому законом порядку. ОСОБА_1 відповів відмовою. Поліцейським було роз`яснено водію ОСОБА_1 , що п.2.5 Правил дорожнього руху зобов`язує водія на вимогу поліцейського пройти огляд на стан алкогольного сп`яніння, та що за відмову від проходження огляду відносно ОСОБА_1 буде складено протокол про адміністративне правопорушення, передбачене ч.1 ст.130 КУпАП, роз`яснив права, особи, яка притягається до адміністративної відповідальності. Також, поліцейськими на місці було з`ясовано, що водій ОСОБА_1 не справився з керуванням на здійснив наїзд на бардюр, металевий паркан, який погнутий в місці зупинки ТЗ, був пошкоджений раніше. ОСОБА_1 відмовився від оформлення ДТП, що зафіксовано на відео з боді-камери поліцейського, а також в письмових поясненнях водія ОСОБА_1 . Після цього поліцейським знову було запропоновано водію ОСОБА_1 пройти огляд на стан алкогольного сп`яніння на місці зупинки ТЗ або у лікаря нарколога. ОСОБА_1 відмовився від проходження огляду на стан алкогольного сп`яніння на місці зупинки ТЗ або у лікаря-нарколога. Після чого відносно ОСОБА_1 складено протокол за ч.1 ст.130 КУпАП.
Щодо інших доводів апеляційної скарги, суд відхиляє, так як матеріали справи містять докази, які підтверджують вину останнього, а саме: протоколом про адміністративне правопорушення, відеозаписом з боді-камери поліцейського №470725, відеозаписом з камери спостереження «безпечне місто», направленням водія на огляд, письмовими поясненнями водія ОСОБА_1 та іншими доказами, які містяться в матеріалах справи.
Відповідно до ст. 251 КУпАП доказами є будь-які фактичні дані, на підставі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

У рішенні ЄСПЛ від 21 липня 2011 року по справі «Коробов проти України» Європейський суд з прав людини вказав, що при оцінці доказів Суд, як правило, застосовує критерій доведення «поза розумним сумнівом». Проте, така доведеність може випливати зі співіснування достатньо переконливих, чітких і узгоджених між собою висновків чи схожих неспростовних презумпцій факту (п.65).
Відповідно до ст. 245 КУпАП завданням провадження в справах про адміністративні правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом, забезпечення виконання винесеної постанови, а також виявлення причин та умов, що сприяють вчиненню адміністративних правопорушень, запобігання правопорушенням, виховання громадян у дусі додержання законів, зміцнення законності.

Згідно із ст. 280 КУпАП орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.
З огляду на встановлені обставини справи, надані на їх підтвердження докази, суд апеляційної інстанції вважає, що суд першої інстанції дійшов правильного висновку про доведеність належними та допустимими доказами вини ОСОБА_1 у вчиненні правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП.
У рішенні ЄСПЛ від 25.03.2021 по справі «Сміляніч проти Хорватії», Суд наголошує, що автомобілі можуть стати небезпечними через безвідповідальне чи необережне використання і можуть спричинити суспільну шкоду, тому держава повинна прагнути запобіганню ДТП, забезпечуючи за допомогою адекватних мір стримування та превентивних заходів дотримання відповідних правил, спрямованих на зниження ризиків небезпеки необережної, безвідповідальної поведінки під час дорожнього руху (п.76).
Згідно з положеннями ст. 23 КУпАП України, адміністративні стягнення є мірою відповідальності і застосовуються з метою виховання особи, яка вчинила адміністративне правопорушення, в дусі додержання законів України, поваги до правил співжиття, а також запобіганню вчинення нових правопорушень, як самим правопорушником, так і іншими особами.

Таким чином, надаючи оцінку доказам у справі в її сукупності, апеляційний суд вважає, що постанова суду першої інстанції є законною і обґрунтованою, підстав для її скасування апеляційним переглядом не встановлено, а тому апеляційна скарга захисника ОСОБА_1 – адвоката Лазоренка Ю.М. задоволенню не підлягає.
Керуючись ст. 294 КУпАП, суддя апеляційного суду, -

П О С Т А Н О В И В :
Апеляційну скаргу захисника ОСОБА_1 – адвоката Лазоренка Юрія Миколайовича – залишити без задоволення.
Постанову судді Подільського районного суду м. Полтави від 24 листопада 2025 року – залишити без змін.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили негайно після її винесення, є остаточною та оскарженню не підлягає.

Суддя Полтавського
апеляційного суду        Г.Л. Карпушин