Справа № 209/7203/25
Провадження № 2/209/137/26

РІШЕННЯ
Іменем України

11 березня 2026 року м. Кам`янське

Дніпровський районний суд міста Кам`янського Дніпропетровської області у складі:
головуючого судді Шендрика К.Л.,
за участі секретаря Драгунцевої С.М.,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в порядку спрощеного позовного провадження цивільну справу за позовом Акціонерного товариства "Акцент-Банк" до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості,

в с т а н о в и в:

Позивач звернувся до суду з позовом, в якому просить стягнути з відповідачки на їх користь заборгованість за кредитним договором, а також судові витрати. 
На обґрунтування позову зазначено, що 25 липня 2018 року відповідачка приєдналася до умов та правил надання банківських послуг в А-Банку з метою укладання кредитного договору № б/н та отримання кредитної картки. На підставі вказаної анкети-заяви про приєднання до умов та правил надання банківських послуг в А-Банку, відповідачці надано кредит у вигляді встановлення кредитного ліміту на платіжну картку зі сплатою процентів за користування кредитом у розмірі 46,8 % на рік на суму залишку заборгованості за кредитом. Відповідачка підтвердила свою згоду на те, що підписана нею анкета-заява разом з умовами та правилами і тарифами складає між нею та банком кредитний договір, що підтверджується підписом у анкеті-заяві. Відповідачка не виконувала своїх обов`язків за кредитним договором, через що, станом на 17 вересня 2025 року має заборгованість перед позивачем в сумі 220018,19 грн., яка складається з наступного: 160332,73 грн. – заборгованість за кредитом; 59685,46 грн. – заборгованість по відсоткам. 
09 жовтня 2025 року було відкрито провадження у вказаній цивільній справі і призначено її до судового розгляду за правилами спрощеного позовного провадження.
Представник позивача у судове засідання не з`явився, разом з позовною заявою подав клопотання про розгляд справи у його відсутність, просив задовольнити позов, проти заочного розгляду справи не заперечував. 
10 лютого 2026 року представник відповідачки Пономарьов А.А. подав до суду письмові пояснення у справі, у яких зазначив, що відповідачем не заперечується підписання анкети-заяви про приєднання до умов та правил надання банківських послуг в AT «А-Банк». На підтвердження розміру заявлених позовних вимог позивачем надано розрахунок заборгованості, виписку по картці. Проте, сторона відповідача не може погодитись із нарахованими позивачем відсотками та заперечує позовні вимоги в частині нарахованих відсотків, з огляду на наступне: сума наданого кредиту, розмір процентної ставки, порядок нарахування, розмір і порядок нарахування штрафу та пені повинні бути передбачені у письмовому договорі. Умови кредитного договору, який за своєю суттю є договором приєднання, розробив АТ «Акцент-Банк». Такі умови повинні бути зрозумілі споживачам і доведені до їх відома, у зв`язку із чим банк має підтвердити, що на укладення відповідного договору діяли саме ці умови, а не інші. З огляду на зміст статей 633, 634 ЦК України можна вважати, що другий контрагент (споживач послуг банку) лише приєднується до тих умов, з якими він ознайомлений. У анкеті-заяві від 12 травня 2016 року розмір наданого кредитного ліміту не вказано, процентна ставка не зазначена, відсутні умови договору про обов`язок повернути кошти і встановлення відповідальності у вигляді неустойки (пені, штрафів) за порушення зобов`язання у вигляді грошової суми та її визначеного розміру, не зазначено номеру картки та реквізити карткового рахунку. Тобто відповідачка не погоджувала такі істотні умови договору, як зокрема, щодо відсотків за користування кредитними коштами. Доводи позивача про те, що відповідач користувався кредитними коштами, не доводять факту наявності заборгованості за відсотками, адже матеріали справи не містять доказів погодження між сторонами відсоткової ставки за користування кредитними коштами. При цьому матеріали справи не містять підтверджень з якими саме витягом з тарифів та витягом з умов відповідачка ознайомилась і погодилась, підписуючи заяву-анкету про приєднання до умов та правил надання банківських послуг А-Банку, а також те, що вказані документи на момент отримання відповідачем кредитних коштів взагалі містили умови, зокрема й щодо сплати процентів за користування кредитними коштами саме у зазначеному в цих документах розмірах і порядках нарахування. Враховуючи викладене та зважаючи на те, що умовами анкети-заяви від 12 травня 2016 року, яка підписана ОСОБА_1 , не передбачено обов`язку останньої щодо сплати відсотків, просить суд відмовити в задоволенні позовних вимог банку в частині стягнення відсотків, у розмірі 59685,46 грн. Щодо доводів в частині підписаного відповідачем паспорту споживчого кредиту від 25 липня 2018 року, сторона відповідача зазначає про таке: долучений до позову паспорт споживчого кредиту не повинен прийматись до уваги судом та не може вважатись складовою кредитного договору, форма такого документу носить інформаційний характер та не є складовою кредитного договору. За таких обставин та без наданих підтверджень про конкретні запропоновані відповідачу умови та правила надання банківських послуг в АТ «Акцент-Банк», відсутність у анкеті-заяві домовленості сторін про сплату відсотків за користування кредитними коштами, надані банком витяг з умов та правил надання банківських послуг у ПАТ «Акцент-Банк», тарифи користування кредитною карткою «Зелена» через їх мінливий характер не можуть розцінюватися як стандартна (типова) форма, що встановлена до укладеного із відповідачкою кредитного договору, оскільки достовірно не підтверджують вказаних обставин. Крім цього, застосування доданих позивачем тарифів можливе у випадку ідентифікації картки, яку отримав позичальник. Проте, підписана відповідачем анкета-заява не містить відомостей про тип отриманої картки. Тож, на думку сторони відповідача, відсутні правові підстави для стягнення із відповідачки процентів за користування кредитом, оскільки погодження не підтверджується матеріалами справи. Просить відмовити в задоволенні позовних вимог в частині стягнення відсотків у розмірі 59685,46 грн.
На підставі ч. 5 ст. 279 ЦПК України, суд ухвалив розглянути справу за наявними у справі матеріалами.
В порядку ч. 2 ст. 247 ЦПК України, у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.
Вивчивши матеріали справи, дослідивши письмові докази, суд приходить до наступного:
Судом встановлено, що 25 липня 2018 року відповідачка приєдналася до умов та правил надання банківських послуг в А-Банку з метою укладання кредитного договору № б/н та отримання кредитної картки. Відповідачка підтвердила свою згоду на те, що вона була ознайомлена з "Умовами та правилами надання банківських послуг", "Правилами користування платіжною карткою", і "Тарифами Банку". Крім того відповідачка підтвердила свою згоду на те, що підписана нею заява та паспорт споживчого кредиту разом з "Умовами та правилами надання банківських послуг", "Правилами користування платіжною карткою", і "Тарифами Банку" складають між нею та банком договір, що підтверджується підписом у заяві та паспортом споживчого кредиту за програмою «Кредитна картка», що підтверджується копією анкети-заяви, паспортом споживчого кредиту, витягом з Умов та правил надання банківських послуг у АТ «Акцент-Банк», тарифами надання банківських послуг (а.с. 16-17, 49 та у електронному вигляді).
Факт підписання анкети-заяви також визнається відповідачкою.
Відповідно до ч. 1 ст. 82 ЦПК України, обставини, які визнаються учасниками справи, не підлягають доказуванню, якщо суд не має обґрунтованого сумніву щодо достовірності цих обставин або добровільності їх визнання. Обставини, які визнаються учасниками справи, зазначаються в заявах по суті справи, поясненнях учасників справи, їхніх представників.
Відповідно до укладеного між сторонами договору, відповідачці було відкрито рахунок НОМЕР_1 і встановлено на ньому кредитний ліміт, який у подальшому збільшився до 160400 грн., та видано картки № НОМЕР_2 строком дії до грудня 2031 року, № НОМЕР_3 строком дії до грудня 2031 року, № НОМЕР_4 строком дії до грудня 2031 року, № НОМЕР_5 строком дії до березня 2022 року, № НОМЕР_6 строком дії до грудня 2031 року, № НОМЕР_7 строком дії до жовтня 2027 року, що підтверджується довідками та випискою по рахунку (а.с. 18-48).
Згідно виписки по рахунку (а.с. 18-47), відповідачка у період з 25 липня 2018 року по 25 березня 2025 року користувалася кредитними коштами та здійснювала нерегулярні платежі з погашення заборгованості за кредитним договором.
Відповідачка, при підписанні паспорту споживчого кредиту за програмою «Кредитна картка» (а.с. 17), підтвердила своїм особистим підписом свою згоду на встановлений розмір процентної ставки, яка становила 46,8 % річних.
Також відповідачкою не заперечується факт отримання нею кредитних коштів у розмірах, зазначених у позові, та її готовність повернути кошти в тому розмірі, який був нею отриманий та використаний, без сплати відсотків за користування кредитом, що підтверджує наявність її волі на укладення договору та отримання нею коштів.
Тобто судом встановлено, що сторони узгодили розмір кредиту, грошову одиницю, в якій надано кредит, строки, умови кредитування, нарахування відсотків, що свідчить про наявність волі відповідачки на укладення такого договору та на таких умовах, шляхом підписання паспорту споживчого кредиту та користування кредитними коштами.
Таким чином, посилання представника відповідачки щодо відсутності доказів ознайомлення ОСОБА_1 з умовами кредитування щодо встановленого розміру процентної ставки під особистий підпис не відповідають дійсності та спростовуються наданими позивачем доказами.
На теперішній час, відповідачка свої зобов`язання за вказаним кредитним договором не виконує та станом на 17 вересня 2025 року має заборгованість перед позивачем в сумі 220018,19 грн., яка складається з наступного: 160332,73 грн. – заборгованість за кредитом; 59685,46 грн. – заборгованість по відсоткам, що підтверджується наданими позивачем розрахунками та випискою по карті (а.с. 11-15, 18-47).
Стороною відповідача розрахунок заборгованості не спростований, до суду не було надано контррозрахунку, а також не заявлялося клопотання про призначення у справі судово-економічної експертизи.
Як встановлено судом, відповідачкою було порушено вимоги Умов та правил надання банківських послуг, тобто укладеного сторонами договору, та ст.ст. 1049, 1054 ЦК України, а саме: прострочено повернення заборгованості по кредиту, в зв`язку з чим, позивач має право вимагати погашення наданого відповідачці кредиту та відсотків.
Згідно зі ст. 525 ЦК України, одностороння відмова від зобов`язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом.
Згідно зі ст. 526 ЦК України, зобов`язання має виконуватись належним чином відповідно до умов договору та вимог ЦК України, інших актів цивільного законодавства. 
Згідно зі ст. 530 ЦК України, якщо у зобов`язанні встановлено строк його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк.
Згідно зі ст. 611 ЦК України, у разі порушення зобов`язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом.
Згідно з ч. 1 ст. 638 та ч. 1 ст. 640 ЦК України договір є укладеним з моменту досягнення в належній формі згоди з усіх істотних умов договору.
Згідно ст. 634 ч.1 ЦК України, договором приєднання є договір, умови якого встановлені однією із сторін у формулярах або інших стандартних формах, який може бути укладений лише шляхом приєднання другої сторони до запропонованого договору в цілому. Друга сторона не може запропонувати свої умови договору.
Згідно ст. 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти. До відносин за кредитним договором застосовуються положення параграфа 1 цієї глави, якщо інше не встановлено цим параграфом і не випливає із суті кредитного договору. Особливості регулювання відносин за договором про надання споживчого кредиту встановлені законом.
Згідно ст. 625 та ст. 1052 ЦК України, боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов`язання та у разі невиконання ним обов`язків, встановлених договором позики, позикодавець (позивач) має право вимагати від відповідача дострокового повернення позики та сплати належних йому процентів.
Проаналізувавши встановлені обставини по справі, суд приходить до висновку, що укладений між сторонами договір відповідає вимогам закону, зобов`язання по договору відповідачкою у встановлений строк не виконані, сума заборгованості підтверджена документально, тому підлягає стягненню на користь позивача.
Відповідно до ст. 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.
Європейський суд з прав людини вказав, що хоча пункт 1 статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, його не можна тлумачити як такий, що вимагає детальної відповіді на кожен аргумент. 
Міра, до якої суд має виконати обов`язок щодо обґрунтування рішення, може бути різною в залежності від характеру рішення (рішення у справі «Серявін та інші проти України», заява № 4909/04, від 10 лютого 2010 року). 
Керуючись ст. ст. 3, 12, 76, 78, 141, 247, 263-265, 274, 279, 354 ЦПК України, суд -

у х в а л и в:

Позовну заяву Акціонерного товариства "Акцент-Банк" (ЄДРПОУ 14360080, юридична адреса: 49074, м. Дніпро, вул. Батумська, 11) до ОСОБА_1 ( ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП НОМЕР_8 , адреса реєстрації: АДРЕСА_1 ) про стягнення заборгованості – задовольнити у повному обсязі. 
Стягнути з ОСОБА_1 на користь Акціонерного товариства "Акцент-Банк" заборгованість за кредитним договором № б/н від 25 липня 2018 року у розмірі 220018 (двісті двадцять тисяч вісімнадцять) гривень 19 копійок, яка складається з наступного: 160332,73 грн. – заборгованість за кредитом; 59685,46 грн. – заборгованість по відсоткам.
Стягнути з ОСОБА_1 на користь Акціонерного товариства "Акцент-Банк" судові витрати за сплату судового збору в розмірі 2640 (дві тисячі шістсот сорок) гривень 22 копійки. 
Рішення може бути оскаржене безпосередньо до Дніпровського апеляційного суду шляхом подачі апеляційної скарги у тридцятиденний строк з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.
Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Суддя К.Л.Шендрик