Україна
Донецький окружний адміністративний суд 
Р І Ш Е Н Н Я
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

24 березня 2026 року Справа№200/437/26 

Донецький окружний адміністративний суд у складі головуючого судді Молочної І. С., розглянувши в порядку спрощеного провадження (в письмовому провадженні) адміністративну справу за позовом Головного управління ДПС у Донецькій області, як відокремленого підрозділу Державної податкової служби України, до фізичної особи-підприємця ОСОБА_1 про стягнення податкового боргу,

ЗМІСТ ПОЗОВНИХ ВИМОГ ТА ЗАПЕРЕЧЕНЬ

20 січня 2026 року Головне управління ДПС у Донецькій області, як відокремлений підрозділ Державної податкової служби України, позивач, звернувся до Донецького окружного адміністративного суду з адміністративним позовом до фізичної особи-підприємця ОСОБА_1 з вимогою стягнути з фізичної особи-підприємця ОСОБА_1 до бюджету кошти у сумі податкового боргу – 46589,52 грн., а саме єдиний податок з фізичних осіб (код класифікації доходів бюджету 18050400) у сумі 46589,52 грн.
За змістом викладеного за відповідачем наявна сума податкового боргу в загальному розмірі 46589,52 грн., а саме: єдиний податок з фізичних осіб (код класифікації доходів 18050400) у розмірі 46589,52 грн. Платник не виконав обов`язок щодо своєчасної та в повному обсязі сплати податкових зобов`язань, у зв`язку з чим податковий орган звернувся до суду за захистом порушених прав.
Відповідач правом надання відзиву на позовну заяву не скористався, з клопотаннями або заявами під час розгляду справи до суду не звертався, не висловився щодо заявлених вимог.

ПРОЦЕСУАЛЬНІ ДІЇ У СПРАВІ

Ухвалою Донецького окружного адміністративного суду від 26 січня 2026 року позовну заяву залишено без руху, позивачу встановлено строк для усунення недоліків позовної заяви.
Ухвалою Донецького окружного адміністративного суду від 04 лютого 2026 року відкрито провадження у справі за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи. Вирішено ряд процесуальних питань.
В порядку частини шостої статті 251 Кодексу адміністративного судочинства України (далі – КАС України) днем вручення судового рішення є: 1) день вручення судового рішення під розписку; 2) день отримання судом повідомлення про доставлення копії судового рішення до електронного кабінету особи; 3) день проставлення у поштовому повідомленні відмітки про вручення судового рішення; 4) день проставлення у поштовому повідомленні відмітки про відмову отримати копію судового рішення чи відмітки про відсутність особи за адресою місцезнаходження, місця проживання чи перебування особи, повідомленою цією особою суду; 5) день проставлення у поштовому повідомленні відмітки про відмову отримати копію судового рішення чи відмітки про відсутність особи за адресою місцезнаходження, місця проживання чи перебування особи, що зареєстровані у встановленому законом порядку, якщо ця особа не повідомила суду іншої адреси.
Враховуючи викладене, суд зазначає, що копію ухвали суду від 04 лютого 2026 року направлено рекомендованим листом (трек-номер R067096651950) на податкову адресу відповідача: АДРЕСА_1 , який повернувся на зворотну адресу з відміткою «за закінченням терміну зберігання», що підтверджується поштовим конвертом. Після чого копію ухвали суду від 04 лютого 2026 року опубліковано на офіційному вебсайті Донецького окружного адміністративного суду. Відповідно, така ухвала на підставі частини шостої статті 251 КАС України вважається врученою належним чином.

ВСТАНОВЛЕНІ СУДОМ ОБСТАВИНИ

Позивач, Головне управління ДПС у Донецькій області, є суб`єктом владних повноважень, який в даних правовідносинах реалізує надані йому Податковим кодексом України повноваження, згідно статті 43 КАС України здатний здійснювати свої адміністративні процесуальні права та обов`язки.
Відповідно до підпункту 20.1.34 пункту 20.1 статті 20 Податкового кодексу України, контролюючі органи мають право, зокрема, звертатися до суду щодо стягнення коштів платника податків, який має податковий борг, з рахунків у банках, інших фінансових установах, небанківських надавачах платіжних послуг, електронних гаманців в емітентах електронних грошей, що обслуговують такого платника податків, на суму податкового боргу або його частини.
Відповідач, фізична особа-підприємець ОСОБА_1 , перебуває на податковому обліку в Головному управлінні ДПС у Донецькій області, Краматорська державна податкова інспекція, як платник податків за основним місцем обліку з 17 серпня 2015 року.
За відповідачем, фізичною особою-підприємцем ОСОБА_1 , обліковується податковий борг, який раніше не був заявлений до суду, на загальну суму 46589,52 грн. та виник з причини несплати грошових зобов`язань, нарахованих платником самостійно, а також нарахованої пені:
- єдиний податок з фізичних осіб (код класифікації доходів бюджету 18050400, код території UA14120090000098500) у сумі 46589,52 грн., а саме:
6640,07 грн. – нараховано платником самостійно основного платежу за квартал (декларація термiн сплати поточний рiк), податкова декларацiя платника єдиного податку – фiзичної особи-пiдприємця (для третьої групи – квартал, мiсяць) №9301889869 вiд 09 листопада 2023 року термін сплати 09 листопада 2023 року;
515,38 грн. – нараховано пенi IКП на борг минулих років (стаття 129 Податкового кодексу України з урахуванням вимог Закону України щодо перiоду поширення коронавiрусної хвороби (COVID-19)) за період з 20 лютого 2023 року по 10 листопада 2023 року;
1756,95 грн. – нараховано пенi IКП на борг минулих років (стаття 129 Податкового кодексу України з урахуванням вимог Закону України щодо перiоду поширення коронавiрусної хвороби (COVID-19)) за період з 20 лютого 2023 року по 12 лютого 2024 року;
1062,75 грн. – нараховано пенi IКП на борг минулих років (стаття 129 Податкового кодексу України з урахуванням вимог Закону України щодо перiоду поширення коронавiрусної хвороби (COVID-19)) за період з 20 лютого 2023 року по 12 лютого 2024 року;
9073,27 грн. – нараховано платником самостійно основного платежу за рiк (декларація термiн сплати поточний рiк), податкова декларацiя платника єдиного податку – фiзичної особи-пiдприємця (для третьої групи – квартал, мiсяць) №9377723301 вiд 24 січня 2024 року термін сплати 19 лютого 2024 року;
13374,42 грн. – нараховано платником самостійно основного платежу за квартал (декларація термiн сплати поточний рiк), податкова декларацiя платника єдиного податку – фiзичної особи-пiдприємця (для третьої групи – квартал, мiсяць) №9097058304 вiд 17 квітня 2024 року термін сплати 20 травня 2024 року;
14166,68 грн. – нараховано платником самостійно основного платежу за квартал (декларація термiн сплати поточний рiк), податкова декларацiя платника єдиного податку – фiзичної особи - пiдприємця (для третьої групи – квартал, мiсяць) №9201036793 вiд 18 липня 2024 року термін сплати 19 серпня 2024 року.
25 березня 2025 року Головним управлінням ДПС у Донецькій області прийнято податкову вимогу форми «Ф» №0000316-1303-0599, якою визначено станом на 21 березня 2025 року суму податкового боргу у сумі 46688,17 грн. Зазначена податкова вимога 26 березня 2025 року направлена на адресу відповідача рекомендованим листом з повідомленням, проте, зазначене поштове відправлення 12 квітня 2025 року повернуто на адресу позивача з відміткою «за закінченням терміну зберігання», що підтверджується копією поштового конверта.
Податкова вимога не була оскаржена та не відкликалась.
Вказані заходи не призвели до сплати податкового боргу.
Інтегрованою карткою платника податків підтверджується наявність боргу зі сплати єдиний податок з фізичних осіб (код класифікації доходів бюджету 18050400) у сумі 46589,52 грн.

ДЖЕРЕЛА ПРАВА Й АКТИ, ЇХ ЗАСТОСУВАННЯ, ОЦІНКА АРГУМЕНТІВ УЧАСНИКІВ СПРАВИ ТА ВИСНОВКИ

Відносини, що виникають у сфері справляння податків і зборів, зокрема, вичерпний перелік податків та зборів, що справляються в Україні, та порядок їх адміністрування, платників податків та зборів, їх права та обов`язки, компетенцію контролюючих органів, повноваження і обов`язки їх посадових осіб під час здійснення податкового контролю, а також відповідальність за порушення податкового законодавства регулює Податковий кодекс України.
Відповідно до статті 67 Конституції України, кожен зобов`язаний сплачувати податки і збори в порядку і розмірах, встановлених законом.
Статтею 68 Конституції України зазначено, що кожен зобов`язаний неухильно додержуватися Конституції України та законів України. Незнання законів не звільняє від юридичної відповідальності.
Обов`язок сплати податків платником передбачений і підпунктом 16.1.4. пункту 16.1. статті 16 Податкового кодексу України (далі – ПК України), відповідно до якого платник податків зобов`язаний сплачувати податки та збори в строки та у розмірах, встановлених цим Кодексом та законами з питань митної справи.
Відповідно до пункту 49.1. статті 49 ПК України податкова декларація подається за звітний період в установлені цим Кодексом строки контролюючому органу, в якому перебуває на обліку платник податків.
Згідно з пунктом 49.2. статті 49 ПК України платник податків зобов`язаний за кожний встановлений цим Кодексом звітний період, в якому виникають об`єкти оподаткування, або у разі наявності показників, які підлягають декларуванню, відповідно до вимог цього Кодексу подавати податкові декларації щодо кожного окремого податку, платником якого він є. Цей абзац застосовується до всіх платників податків, в тому числі платників, які перебувають на спрощеній системі оподаткування обліку та звітності.
Відповідно до пункту 54.1. статті 54 ПК України платник податків самостійно обчислює суму податкового та/або грошового зобов`язання та/або пені, яку зазначає у податковій (митній) декларації або уточнюючому розрахунку, що подається контролюючому органу у строки, встановлені цим Кодексом. Така сума грошового зобов`язання та/або пені вважається узгодженою.
У пункті 57.1. статті 57 ПК України зазначено, що платник податків зобов`язаний самостійно сплатити суму податкового зобов`язання, зазначену у поданій ним податковій декларації, протягом 10 календарних днів, що настають за останнім днем відповідного граничного строку, передбаченого цим Кодексом для подання декларації, крім випадків, встановленим цим Кодексом.
Відповідно до статті 129 ПК України, зокрема підпункту 129.1.3 пункту 129.1, нарахування пені розпочинається при нарахуванні суми грошового зобов`язання, визначеного платником податків або податковим агентом, у тому числі у разі внесення змін до податкової звітності внаслідок самостійного виявлення платником податків помилок відповідно до статті 50 цього Кодексу, - після спливу 90 календарних днів, наступних за останнім днем граничного строку сплати податкового зобов`язання.
Нарахування пені закінчується (крім пені, передбаченої підпунктами 129.1.2, 129.1.4 пункту 129.1 цієї статті): коштів на відповідний рахунок органу, що здійснює казначейське обслуговування бюджетних коштів на відповідний рахунок платника податків та/або в інших випадках погашення податкового боргу та/або грошових зобов`язань; у день проведення взаєморозрахунків непогашених зустрічних грошових зобов`язань відповідного бюджету перед таким платником податків; у день запровадження мораторію на задоволення вимог кредиторів (при винесенні відповідної ухвали суду у справі про банкрутство або прийнятті відповідного рішення Національним банком України); при прийнятті рішення щодо скасування або списання суми податкового боргу (його частини) (підпункти 129.3.1.- 129.3.4. пункту 129.3. статті 129 ПК України).
На суми грошового зобов`язання, визначеного підпунктом 129.1.3 пункту 129.1 цієї статті (включаючи суму штрафних санкцій за їх наявності та без урахування суми пені), нараховується пеня за кожний календарний день прострочення його сплати, починаючи з 91 календарного дня, що настає за останнім днем граничного строку сплати податкового зобов`язання, включаючи день погашення, із розрахунку 100 відсотків річних облікової ставки Національного банку України, діючої на кожний такий день (абзац третій пункту 129.4. статті 129 ПК України).
Усупереч наведеним нормам чинного законодавства платник податків не вжив жодних заходів для своєчасного погашення податкових зобов`язань.
Податковим боргом згідно з пунктом 14.1.175. статті 14 ПК України є сума узгодженого грошового зобов`язання, не сплаченого платником податків у встановлений цим Кодексом строк, та непогашеної пені, нарахованої у порядку, визначеному цим Кодексом.
Згідно з пунктом 59.1. статті 59 ПК України, у разі коли у платника податків виник податковий борг, контролюючий орган надсилає (вручає) йому податкову вимогу в порядку, визначеному для надсилання (вручення) податкового повідомлення-рішення.
Податкова вимога повинна містити відомості про факт виникнення грошового зобов`язання та права податкової застави, розмір податкового боргу, який забезпечується податковою заставою, обов`язок погасити податковий борг та можливі наслідки його непогашення в установлений строк, попередження про опис активів, які відповідно до законодавства можуть бути предметом податкової застави, а також про можливі дату та час проведення публічних торгів з їх продажу (пункт 59.3. статті 59 ПК України).
Суд встановив вище, що у зв`язку з несплатою фізичною особою-підприємцем ОСОБА_1 узгоджених податкових зобов`язань, Головне управління ДПС у Донецькій області сформувало податкову вимогу форми «Ф» №0000316-1303-0599 від 25 березня 2025 року, яку 26 березня 2025 року спрямовано на адресу відповідача засобами поштового зв`язку рекомендованим листом з повідомленням про вручення поштового відправлення. Лист з вимогою не вручено адресату та повернуто позивачу оператором поштового зв`язку 12 квітня 2025 року з відміткою «за закінченням терміну зберігання». Вказана податкова вимога платником не оскаржена та податковим органом не відкликана.
Відповідно до пункту 59.5 статті 59 ПК України, у разі якщо у платника податків, якому надіслано (вручено) податкову вимогу, сума податкового боргу збільшується (зменшується), погашенню підлягає вся сума податкового боргу такого платника податку, що існує на день погашення. У разі якщо після направлення (вручення) податкової вимоги сума податкового боргу змінилася, але податковий борг не був погашений в повному обсязі, податкова вимога додатково не надсилається (не вручається).
Відповідно до підпункту 14.1.137 пункту 14.1 статті 14 ПК України, орган стягнення державний орган, уповноважений здійснювати заходи щодо забезпечення погашення податкового боргу в межах повноважень, встановлених цим Кодексом та іншими законами України.
Відповідно до пункту 41.4 статті 41 ПК України, органами стягнення є виключно контролюючі органи, визначені підпунктом 41.1.1 цього пункту, уповноважені здійснювати заходи щодо забезпечення погашення податкового боргу та недоїмки зі сплати єдиного внеску у межах повноважень, а також державні виконавці в межах своїх повноважень.
Згідно з підпунктом 20.1.34 пункту 20.1 статті 20 ПК України, контролюючі органи мають право звертатися до суду щодо стягнення коштів платника податків, який має податковий борг, з рахунків у банках, інших фінансових установах, небанківських надавачах платіжних послуг, електронних гаманців в емітентах електронних грошей, що обслуговують такого платника податків, на суму податкового боргу або його частини.
Відповідно до статті 95 ПК України, контролюючий орган здійснює за платника податків і на користь держави заходи щодо погашення податкового боргу такого платника податків шляхом стягнення коштів, які перебувають у його власності, а в разі їх недостатності - шляхом продажу майна такого платника податків, яке перебуває у податковій заставі. Стягнення коштів та продаж майна платника податків провадяться не раніше ніж через 30 календарних днів з дня надіслання (вручення) такому платнику податкової вимоги. Стягнення коштів з рахунків/електронних гаманців платника податків у банках, небанківських надавачах платіжних послуг/ емітентах електронних грошей, обслуговуючих такого платника податків, та з рахунків платників податків у системі електронного адміністрування податку на додану вартість, відкритих у центральному органі виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері казначейського обслуговування бюджетних коштів, здійснюється за рішенням суду, яке направляється до виконання контролюючим органам, у розмірі суми податкового боргу або його частини.
Згідно з пунктом 87.11 статті 87 ПК України, орган стягнення звертається до суду з позовом про стягнення суми податкового боргу платника податку фізичної особи. Стягнення податкового боргу за рішенням суду здійснюється державною виконавчою службою відповідно до закону про виконавче провадження.
Крім того, на відміну від учасників (засновників) підприємства, установи, організації фізична особа - підприємець, відповідно до частини другої статті 128 Господарського кодексу України, відповідає за своїми зобов`язаннями всім своїм майном, на яке може бути звернено стягнення.
Виходячи з вимог законодавства несплачений платником податків податковий борг підлягає стягненню з такого платника.
Вирішуючи спір судом враховані правові висновки, що викладені у постанові Верховного Суду від 19 лютого 2019 року у справі №807/495/17, де Суд аналізуючи процесуальні положення Кодексу адміністративного судочинства України, які визначають предмет доказування у справі (частина перша статті 138 Кодексу в редакції, яка діяла до 15 грудня 2017 року, а натепер аналогічні положення містить частина друга статті 73 Кодексу), згідно з якими предметом доказування є обставини, які підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення, дійшов висновку, що з огляду на зміст наведеної норми процесуального права та зважаючи на те, що вимогою заявленого позову є стягнення податкового боргу, предметом доказування у даній справі є обставини, які свідчать про наявність підстав, з якими закон пов`язує можливість стягнення податкової заборгованості в судовому порядку; встановлення факту її сплати в добровільному порядку або встановлення відсутності такого факту; перевірка вжиття контролюючим органом заходів щодо стягнення податкового боргу на підставі та в черговості, встановлених Податковим кодексом України, тощо.
При цьому, питання правомірності нарахованих контролюючим органом грошових зобов`язань, у тому числі й штрафних (фінансових) санкцій, не охоплюється предметом даного позову, оскільки податкова вимога суб`єкта владних повноважень, згідно з якою відповідне зобов`язання визначено, не є предметом позову у справі, а отже суд не має процесуальних повноважень у межах розгляду даної справи здійснювати її правовий аналіз. Наведене є однією із гарантій дотримання у податкових відносинах принципу правової визначеності, як складової принципу верховенства права.
Дотримання податковим органом встановленої законодавством процедури, що передує стягненню податкового боргу в судовому порядку підтверджується податковою вимогою.
Суд бере до уваги, що позивачем була дотримана процедура формування та направлення податкової вимоги, яку не оскаржено відповідачем.
Таким чином, враховуючи, що відповідач у встановлені законодавством строки не сплатив суму податкового боргу, суд висновує про обґрунтованість позовних вимог та вважає їх такими, що підлягають задоволенню.
Згідно вимог частини другої статті 139 Кодексу адміністративного судочинства України, при задоволенні позову суб`єкта владних повноважень з відповідача стягуються виключно судові витрати суб`єкта владних повноважень, пов`язані із залученням свідків та проведенням експертиз.
Керуючись статтями 77, 139, 241-246, 255, 262, 263, 295-297 Кодексу адміністративного судочинства України, суд

ВИРІШИВ:

Задовольнити адміністративний позов Головного управління ДПС у Донецькій області, як відокремленого підрозділу Державної податкової служби України, (місцезнаходження: вул. Італійська 59, м. Маріуполь, Донецька область; код ЄДРПОУ ВП 44070187) до фізичної особи-підприємця ОСОБА_1 (місце реєстрації: АДРЕСА_1 ; рнокпп НОМЕР_1 ) про стягнення податкового боргу – повністю.
Стягнути з фізичної особи-підприємця ОСОБА_1 до бюджету суму податкового боргу у загальному розмірі 46589 (сорок шість тисяч п`ятсот вісімдесят дев`ять) грн. 52 коп. за платежем єдиний податок з фізичних осіб (код класифікації доходів 18050400).
Рішення складено у повному обсязі та підписано 24 березня 2026 року.
Рішення суду може бути оскаржено в апеляційному порядку безпосередньо до Першого апеляційного адміністративного суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Апеляційна скарга подається безпосередньо до Першого апеляційного адміністративного суду у паперовому вигляді або через електронний кабінет (https://id.court.gov.ua/) у підсистемі «Електронний суд».
У разі застосування судом частини третьої статті 243 КАС України строк на апеляційне оскарження обчислюється з дня складення повного судового рішення.
Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.
У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду. 

Суддя І.С. Молочна