Справа № 191/2363/25
Провадження 2/172/1363/25

З А О Ч Н Е Р І Ш Е Н Н Я
Іменем України

30.03.2026 року Васильківський районний суд Дніпропетровської області у складі головуючого судді Філіппова Є.Є. за участі секретаря судового засідання Голубенко Т.В., розглянувши у відкритому судовому засіданні у відсутність сторін, без фіксування судового засідання технічними засобами цивільну справу за позовом Приватного підприємства сільськогосподарська виробнича фірма "АГРО" до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за договором позики, -

В С Т А Н О В И В

Позивач звернувся до суду з вищевказаним позовом. В обґрунтування позовних вимог вказує, що 06.12.2021 року між Приватним підприємством сільськогосподарська виробнича фірма «АГРО» та ОСОБА_1 було укладено договір позики, який посвідчений приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Трач Г.М. та зареєстрований в реєстрі за № 3334. 
За умовами Договору, позивач передав, а відповідач прийняв грошові кошти у розмірі 242 800, 00 грн., які перераховуються позивачем відповідачу до 31.12.2021 року. Позичка є безпроцентною, проценти не нараховуються (пункт 1 Договору). 
На виконання умов Договору позивачем на розрахунковий рахунок відповідача були перераховані обумовлені кошти у розмірі 242 800, 00 грн., що підтверджується платіжним дорученням № 5106 від 16.12.2021 року.
Відповідач зобов`язується повернути позивачу позичку у розмірі 242 800, 00 грн. до 31.12.2024 року. У порушенням умов Договору відповідач не виконав свій обов`язок щодо повернення позичених коштів. Таким чином сума заборгованості відповідача перед позивачем становить 242 800, 00 грн. Просить суд стягнути з ОСОБА_1 на користь приватного підприємства сільськогосподарська виробнича фірма «АГРО» грошові кошти у розмірі 242 800, 00 грн. та судові витрати.
Ухвалою судді від 01.12.2025 року провадження у справі відкрито та постановлено розглядати справу за правилами спрощеного позовного провадження.
Представник позивача адвокат Бондаренко Я.О. надав суду заяву в якій вказав, що позовні вимоги підтримує повністю і просить суд їх задовольнити, не заперечував проти заочного розгляду справи.
Відповідач у судове засідання не з`явився, про час і місце судового розгляду повідомлений належним чином. Своїм правом надати суду заяву про розгляд справи за його відсутності не скористався та не повідомив суд про причини неявки у засідання. Відзив на позовну заяву у встановлений судом строк не подав.
У зв`язку з викладеним, судом ухвалено рішення про заочний розгляд на підставі наявних у справі доказів.
На підставі ч. 3 ст. 211, ч. 2 ст. 247 ЦПК України справа слухається у відсутність сторін без фіксування судового процесу технічними засобами.
Дослідивши матеріали справи, суд встановив таке.
Відповідно до ст. 1046 ЦК України, за договором позики одна сторона (позикодавець) передає у власність другій стороні (позичальникові) грошові кошти або інші речі, визначені родовими ознаками, а позичальник зобов`язується повернути позикодавцеві таку ж суму грошових коштів ( суму позики ) або таку ж кількість речей того ж роду та такої ж якості.
Договір позики є укладеним з моменту передання грошей або інших речей, визначених родовими ознаками.
Згідно ст. 525 ЦК України одностороння відмова від зобов`язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом.
Відповідно до ст. 526 ЦК України зобов`язання повинні виконуватися належним чином відповідно до умов договору, вимог кодексу, актів законодавства, а при відсутності таких вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.
Положеннями ч. 1 ст. 1050 ЦК України визначено, якщо позичальник своєчасно не повернув суму позики, він зобов`язаний сплатити грошову суму відповідно до ст. 625 ЦК України.
Відповідно до ч. 2, 3 ст. 545 ЦК України якщо боржник видав кредиторові борговий документ, кредитор, приймаючи виконання зобов`язання, повинен повернути його боржникові. У разі неможливості повернення боргового документа кредитор повинен вказати про це у розписці, яку він видає.
Як вбачається з матеріалів справи і це встановлено судом, що 06.12.2021 року між Приватним підприємством сільськогосподарська виробнича фірма «АГРО» та ОСОБА_1  було укладено договір позики, який посвідчений приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Трач Г.М., реєстровий №3334, за умовами якого Приватне підприємство сільськогосподарська виробнича фірма «АГРО» передало, а ОСОБА_1 прийняв грошові кошти у розмірі 242 800, 00 грн., які перераховуються позивачем відповідачу до 31.12.2021 року.
Відповідно до п. 2 Договору позики, позичальник зобов`язується повернути позикодавцю зазначений у п.1 цього Договору борг до 31.12.2024 року включно.
Згідно Платіжної інструкції № 5105 від 16.12.2021 року вбачається, що ПП СВФ «АГРО» перерахувало ОСОБА_1  грошові кошти у розмірі 242 800, 00 грн., призначення платежу зазначено договір позики № 3334 від 06.12.2021 року.
При цьому, у визначену у договорі дату сума позики відповідачем повернута не була.
Відповідно до ч. 1 ст. 1049 ЦК України, позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій же сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій же кількості, такого ж роду та такої ж якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором.
Згідно правових висновків Верховного Суду України, висловлених в постановах від 18 вересня 2013 року по справі № 6-63цс13, від 11 листопада 2015 року по справі № 6-1967цс15, письмова форма договору позики внаслідок його реального характеру є доказом не лише факту укладення договору, але й факту передачі грошової суми позичальнику.
Договір позики є двостороннім правочином, а також він є одностороннім договором, оскільки після укладення цього договору всі обов`язки за договором позики, у тому числі повернення предмета позики або рівної кількості речей того ж роду та такої ж якості, несе позичальник, а позикодавець набуває за цим договором тільки права.
Даних, які б свідчили про повернення відповідачем суми заборгованості позивачу судом не встановлено, в силу положень ч. 3 ст. 545 ЦК України.
Статтею 610 ЦК України, передбачено, що порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання).
Відповідно до ч. 1 ст. 612 ЦК України, боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов`язання або не виконав його у строк, встановлений договором.
Оцінюючи належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності, суд приходить до висновку про задоволення позовних вимог та стягнення з відповідача на користь позивача суму заборгованості за договором позики від 06.12.2021 року у розмірі 242 800, 00 грн.
Відповідно до ст. 141 ЦПК України, з відповідача на користь позивача підлягає стягненню судовий збір у розмірі 3028,00 грн.
Керуючись ст. ст. 4, 5, 10, 12, 13, 76-81, 89, 133, 137, 141, 223, 258, 259, 263-265, 268, 274, 280, 282, 352, 354, 355 ЦПК України; ст. ст. 15, 16, 525, 526, 545, 610, 612, 625, 1046, 1048, 1050, Прикінцевими та перехідними положеннями ЦК України, суд, -

У Х В А Л И В

1. Позов Приватного підприємства сільськогосподарська виробнича фірма "АГРО" до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за договором позики - задовольнити.
2. Стягнути з ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП НОМЕР_1 , на користьприватного підприємства сільськогосподарська виробнича фірма «АГРО» (код ЄДРПОУ: 30877035) грошові кошти за договором позики № 3334 від 06.12.2021 року у розмірі 242 800 (двісті сорок дві тисячі вісімсот) гривень 00 копійок.
3. Стягнути з ОСОБА_1  на користь приватного підприємства сільськогосподарська виробнича фірма «АГРО» (код ЄДРПОУ: 30877035) понесені судові витрати зі сплати судового збору у розмірі 3642,00 грн.
Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача поданою протягом тридцяти днів з дня його проголошення.
Учасник справи, якому повне заочне рішення суду не було вручене у день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на подання заяви про його перегляд - якщо така заява подана протягом двадцяти днів з дня вручення йому повного заочного рішення суду.
У разі залишення заяви про перегляд заочного рішення без задоволення заочне рішення може бути оскаржене в загальному порядку, встановленому ЦПК України. У цьому разі строк на апеляційне оскарження рішення починає відраховуватися з дати постановлення ухвали про залишення заяви про перегляд заочного рішення без задоволення.
Позивач має право оскаржити заочне рішення в загальному порядку, встановленому ЦПК України.
Заочне рішення набирає законної сили, якщо протягом строків, встановлених ЦПК України, не подані заява про перегляд заочного рішення або апеляційна скарга, або якщо рішення залишено в силі за результатами апеляційного розгляду справи.

Суддя  Є.Є.Філіппов