Харківський окружний адміністративний суд 	
61700, м. Харків, майдан Свободи, 6, inbox@adm.hr.court.gov.ua, ЄДРПОУ: 34390710
Р І Ш Е Н Н Я
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
Харків 
09 квітня 2026 року № 640/5874/21 
Харківський окружний адміністративний суд у складі головуючого судді Мороко А.С., розглянувши в порядку спрощеного провадження адміністративну справу за позовом Первинної профспілкової організації Національного транспортного університету "Студфорс" (вул. Монтажників, 44, м. Київ, 03069, код ЄДРПОУ 42037918) до Міністерства освіти і науки України (просп. Перемоги, буд. 10, м. Київ, 01135, код ЄДРПОУ 38621185), треті особи: Національний транспортний університет (вул. Михайла Омеляновича-Павленка, 1, м. Київ, 01010, код ЄДРПОУ 02070915), ректор Національного транспортного університету Дмитриченко Микола Федорович (вул. Михайла Омеляновича-Павленка, 1, м. Київ, 01010) про зобов`язання вчинити певні дії,-
УСТАНОВИВ:
Первинна профспілкова організація Національного транспортного університету "Студфорс" звернулась до Окружного адміністративного суду міста Києва з позовом, у якому просить суд зобов`язати Міністерство освіти і науки України виконати вимогу координатора ППО НТУ "СТУДФОРС" Кравченка Б.Г. та розірвати контракт (трудовий договір) з ректором Національного транспортного університету Дмитриченком Миколою Федоровичем на підставі п. 4 ст. 36 КЗпП.
В обґрунтування позову зазначено, що на адресу відповідача, керуючись правом, наданим ст. 45 Кодексу законів про працю України та ст. 33 Закону України «Про професійні спілки, їх права та гарантії діяльності», було направлено вимогу про розірвання трудового договору з ректором Національного транспортного університету Дмитриченком Миколою Федоровичем, у зв`язку з тим, що вказаною особою під час перебування на посаді здійснюються численні та систематичні порушення норм Конституції України, Кодексу законів про працю України, Законів України «Про колективні договори угоди», «Про професійні спілки, їх права та гарантії діяльності», «Про оплату праці», які регулюють питання трудових прав та соціального захисту працівників Національного транспортного університету. Однак, відповідач направленим у відповідь листом фактично відмовив у задоволенні вказаної вимоги, що свідчить про допущене порушення. 
Ухвалою Окружного адміністративного суду міста Києва від 29.04.2021 прийнято позовну заяву до розгляду та відкрито провадження в адміністративній справі за правилами спрощеного позовного провадження без проведення судового засідання та виклику учасників справи (у письмовому провадженні). 
Представником відповідача через канцелярію суду подано відзив на позовну заяву, в якому вказано на наявність заперечень проти позову. Також зазначив, що Міністерством не було порушено жодних прав позивача, оскільки на звернення Первинної профспілкової організації Національного транспортного університету "Студфорс" у строк та спосіб, передбачений законодавством листом від 03.03.2021 року №1/11-1407 було повідомлено про позивач не вбрав участі у підписанні колективного договору, а до останнього за період його дії (2017 -2020 роки) зміни та доповнення не вносились, що з огляду на положення ст. 45 Кодексу законів про працю України в роз`ясненні постанови Пленуму Верховного Суду України №9 від 06.11.1992 року свідчить про відсутність права заявлення вимоги про розірвання трудового договору (контракту) з керівником.
Третьою особою, Національним транспортним університетом за підписом ректора Національного транспортного університету Дмитриченка М.Ф. було подано до суду пояснення третьої особи щодо позову, в яких зазначено про наявність заперечень щодо позову з огляду на обставини не допущення порушень, на які посилається позивач. Також зазначено, що відповідно до Закону України «Про профспілки» первинною організацією профспілки – є добровільне об`єднання членів профспілки, які, як правило, працюють на одному підприємстві, в установі, організації, у свою чергу Первинна профспілкова організація Національного транспортного університету "Студфорс" не має у своєму складі працівників Національного транспортного університету.
На виконання Закону України «Про внесення зміни до пункту 2 розділу II «Прикінцеві та перехідні положення» Закону України «Про ліквідацію Окружного адміністративного суду міста Києва та утворення Київського міського окружного адміністративного суду» та відповідно до Порядку передачі судових справ, нерозглянутих Окружним адміністративним судом міста Києва, затвердженого наказом Державної судової адміністрації України від 16.09.2024 №399, Київським окружним адміністративним судом направлено адміністративну справу № 640/5874/21 за позовом Первинної профспілкової організації Національного транспортного університету "Студфорс" до Міністерства освіти і науки України, треті особи: Національний транспортний університет, ректор Національного транспортного університету Дмитриченко Микола Федорович про зобов`язання вчинити певні дії - до Харківського окружного адміністративного суду.
Протоколом автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 17.02.2025 дана справа передана на розгляд судді.
Ухвалою Харківського окружного адміністративного суду прийнято адміністративну справу за вказаним вище позовом до розгляду та вирішено розгляд справи здійснювати в порядку спрощеного провадження.
Копія ухвали про відкриття спрощеного провадження надіслана відповідачу через систему "Електронний суд" та надійшла в електронний кабінет користувача, що підтверджується електронною роздруківкою.
Положеннями ч.1 ст.257 Кодексу адміністративного судочинства України передбачено, що за правилами спрощеного позовного провадження розглядаються справи незначної складності.
Згідно ч.2 ст.257 Кодексу адміністративного судочинства України: за правилами спрощеного позовного провадження може бути розглянута будь-яка справа, віднесена до юрисдикції адміністративного суду.
Дослідивши наявні матеріали справи, суд зазначає наступне.
Судом зі змісту позовної заяви встановлено доводи позивача стосовно того, що рішенням установчих зборів студентів Національного транспортного університету 19.01.2018 року було створено Первинну профспілкову організацію Національного транспортного університету «Студфорс», яка є структурною ланкою Першої незалежної профспілки «Воля». 
Координатором (профспілковим представником) Первинної профспілкової організації Національного транспортного університету «Студфорс» обрано Кравченка Богдана Геннадійовича. 
Первинну профспілкову організацію Національного транспортного університету «Студфорс» 02.04.2018 року було зареєстровано Головним територіальним управлінням юстиції у місті Києві за ідентифікаційним кодом: 42037918.
Відповідно до вимог ст. 16 Закону України «Про професійні спілки, їх права та гарантії діяльності» 09.04.2018 року повідомлено адміністрацію Національного транспортного університету.
В подальшому, 24.05.2018 року на вимогу Національного транспортного університету №1068/01 від 08.05.2018 року, надано протокол Установчих зборів Первинної профспілкової організації Національного транспортного університету «Студфорс».
Також після вказаного 23.06.2018 року, 22.07.2018 року, 06.10.2018 року, 27.11.2018 року, 30.04.2019 року Первинною профспілковою організацією Національного транспортного університету «Студфорс» направлено листи з вимогою про включення представників останньої до Вченої ради та Стипендіальної комісії Національного транспортного університету.
У відповідь на лист Національного транспортного університету №2363/01 від 10.10.2018 p. позивачем 30.10.2018 року було надано копію статуту Першої незалежної профспілки «Воля» та виписки з Єдиного державного реєстру підприємств та організацій України. 
Також 30.04.2019 року повторно надано посвідчену копію статуту Першої незалежної профспілки «Воля» та виписки з Єдиного державного реєстру підприємств та організацій України, проте листом Національного транспортного університету №1146/01 від 05.06.2019 року направлено відмову.
20.07.2020 року листом №014 у відповідь на лист Національного транспортного університету №941/01 від 18.06.2020 надано код доступу до статуту Першої незалежної профспілки «Воля» на сайті Єдиного державного реєстру підприємств та організацій України за запитом: «результат надання адміністративних послуг».
Позивачем листом №016 від 27.07.2020 року попереджено про наслідки порушення права профспілки на участь в органах колегіального управління Національного транспортного університету.
Представником позивача у позовній заяві із посиланням на положення ст.ст. 5, 10 Закону України «Про професійні спілки, їх права та гарантії діяльності» вказано, що відмова у забезпеченні представництва Первинної профспілкової організації Національного транспортного університету «Студфорс» в Стипендіальній комісії і Вченій раді Національного транспортного університету є незаконною і такою, що дискримінує членів цієї профспілки, ставлячи їх у нерівноправне становище відносно до інших профспілок, що діють в Національному транспортному університеті.
Також представником позивача вказано на обставини протиправної відмови у включенні представників Первинної профспілкової організації Національного транспортного університету «Студфорс» до складу Вченої ради, про що повідомлено у листі Національного транспортного університету №1990/01 від 28.08.2018, із посиланням на обставини того, що у Національному транспортному університеті вже діє інша профспілкова організація, а ввести представників Первинної профспілкової організації Національного транспортного університету «Студфорс» до колегіальних органів немає необхідності.
Із посиланням на положення ст. 36 Закону України «Про вищу освіту», якою визначено, що вчена рада є колегіальним органом управління закладу вищої освіти, який утворюється строком на 5 років, представником позивача вказано, що теперішній склад був затверджений наказом ректора Національного транспортного університету від 30.08.2016 року №472 та повністю відповідає вказаній нормі. 
При цьому представником позивача вказано, що ректор Національного транспортного університету видає накази, наприклад, №62 від 23.02.2018, котрими у вказаний часовий проміжок (5 років) вводить і виводить зі складу Вченої ради осіб відповідно до кадрових чи структурних змін в Національному транспортному університеті, що і відбувається на підставі вказаного Закону.
Натомість для Первинної профспілкової організації Національного транспортного університету «Студфорс» керівником юридичного відділу надано неправдиву інформацію про неможливість ввести її представників до складу Вченої ради, але у зв`язку зі створенням та легалізацією цієї профспілкової організації, її представники мають бути введені до складу Вченої ради наказом ректора на рівних умовах з іншими профспілковими організаціями в даному закладі вищої освіти.
Представником позивача наголошено, що положення ст. 16 Закону України «Про професійні спілки, їх права та гарантії діяльності» не зобов`язують первинну організацію профспілки надавати роботодавцеві її статут чи інші установчі документи, проте всі необхідні процедури щодо легалізації позивачем виконано. 
Представників Первинної профспілкової організації Національного транспортного університету «Студфорс» станом на час звернення із позовом до суду не включено до Вченої ради всупереч положенням ст. 36 Закону України «Про вищу освіту» та не включено до Стипендіальної комісії всупереч положенням постанови Кабінету Міністрів України від 12.07.2004 №882 «Питання стипендіального забезпечення», з приводу чого у провадженні слідчого відділу Печерського УП ГУНП в м. Києві перебувають матеріали досудового розслідування, внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №12018100060005887 від 27.12.2018 за ознаками ч.1 ст. 170 КК України, в якому позивач має процесуальний статус потерпілого.
Зазначені обставини, на думку позивача, свідчать на користь порушення ректором Національного транспортного університету Дмитриченком М.Ф. законодавства про профспілкові організації.
Із посиланням на положення ст. 42 Закону України «Про професійні спілки, їх права та гарантії діяльності», ст. 10 та ч.ч. 1 та 2 ст.249 Кодексу законів про працю України, ст. 1 Закону України «Про колективні договори і угоди» представником позивача вказано, що відповідно до п. 8.2 чинного Колективного договору, укладеного між ректором Національного транспортного університету і профспілковим комітетом Національного транспортного університету, на 2017-2020 рік від 15.11.2017 для забезпечення діяльності профспілкової організації згідно із ст.249 Кодексу законів про працю України ректор університету надає профспілковій організації Національного транспортного університету приміщення з необхідним обладнанням та меблями, засоби зв`язку, доступ до локальної комп`ютерної мережі, електронної пошти, канцтовари та оргтехніку.
Однак, як вказано представником позивача, в існуючому Колективному договорі передбачено забезпечення профспілковій організації Національного транспортного університету, що діяла на підприємстві відповідача та представляла інтереси трудового колективу під час укладання колективного договору, конкретними приміщеннями з меблями, господарським утриманням, транспортом, засобами зв`язку та іншим, виходячи із встановленого статтею 10 Закону України «Про професійні спілки, їх права та гарантії діяльності» принципу рівності прав профспілок щодо здійснення представництва та захисту прав і інтересів членів профспілки та визначеного статтею 42 Закону України «Про професійні спілки, їх права та гарантії діяльності» і статтею 249 Кодексу законів про працю України обов`язку роботодавця сприяти створенню належних умов діяльності первинних профспілкових організацій, що діють на підприємстві, ректор Національного транспортного університету зобов`язаний створити такі ж умови іншій діючій у вищому навчальному закладі профспілковій організації – Первинній профспілковій організації Національного транспортного університету «Студфорс», незалежно від її участі в укладенні колективного договору. Крім цього, колективний договір укладено задовго до створення і початку діяльності Первинної профспілкової організації Національного транспортного університету «Студфорс».
З огляду на вказані обставини позивач листом №010 від 29.04.2020 звернувся з вимогою щодо надання приміщення для своєї постійної діяльності в Національному транспортному університеті, але вказану вимогу проігноровано.
Представником позивача із посиланням на положення ст. 250 Кодексу законів про працю України та ст. 44 Закону України «Про професійні спілки, їх права та гарантії діяльності» вказано, що відповідно до п. 8.4 Колективного договору університет щомісячно відраховує профспілковому комітету кошти в розмірі не менше 0,3% фонду заробітної плати на культурно-масову, спортивно-оздоровчу роботу, роботу з дітьми (згідно із п.8.3.11 Галузевої угоди, Закону України «Про професійні спілки, їх права та гарантії діяльності»).
На підставі викладеного Первинна профспілкова організація Національного транспортного університету «Студфорс» звернулася з листом №013 від 29.04.2020 про необхідність відрахувань на культурно-масову та оздоровчу роботу з моменту її створення та легалізації, починаючи з квітня 2018 року та для визначення процедури відрахувань висловила готовність провести окремі консультації з адміністрацією Національного транспортного університету або надати необхідні дані, але таке звернення ректором Національного транспортного університету Дмитриченком М.Ф. також було проігноровано.
Зазначені обставини, на думку позивача, свідчать на користь порушення ректором Національного транспортного університету Дмитриченком М.Ф. обов`язку щодо створення умов для діяльності профспілкової організації.
Також представником позивача у позовній заяві вказано, що ректором Національного транспортного університету Дмитриченком М.Ф. було видано наказ № 26/вк від 29.01.2020 року про звільнення за ч.4 ст. 40 Кодексу законів про працю України інженера ІІ категорії по протипожежній профілактиці господарського відділу Національного транспортного університету Горбатовської Катерини Федорівни.
Так, 06.04.2020 року Дніпровський районний суд м. Києва у справі № 755/3046/20 задовольнив позов ОСОБА_1 до Національного транспортного університету про поновлення на роботі, стягнення середнього заробітку за час вимушеного прогулу та скасував вказаний наказ і поновив ОСОБА_1 на посаді.
В подальшому 09.11.2020 року Київський апеляційний суд залишив вказане судове рішення у силі, у зв`язку з чим останнє набуло законної сили. 
Вказане, на думку позивача, є фактом порушення ректором ОСОБА_2 законодавства про працю шляхом видання незаконного наказу про звільнення ОСОБА_1 , який доведений в судовому порядку. 
Представником позивача вказано, що незаконне звільнення працівника є грубим порушенням законодавства про працю та підставою для розірвання контракту з керівником відповідно до пп. «б» п. 26 Типової форми контракту з керівником державного підприємства, що є у державній власності, яка затверджена постановою Кабінету Міністрів України від 02.08.1995 р. № 597.
Також представником позивача вказано, що відповідно до ч.ч. 1, 2 ст. 153 Кодексу законів про працю України на всіх підприємствах, в установах, організаціях створюються безпечні і нешкідливі умови праці. Забезпечення безпечних і нешкідливих умов праці покладається на власника або уповноважений ним орган.
Рішенням Окружного адміністративного суду м. Києва у справі №640/1671/20 від 29.09.2020 за позовом Головного управління Державної служби України з надзвичайних ситуацій у м. Києві до Національного транспортного університету про застосування заходів реагування у вигляді часткового зупинення експлуатації приміщень гуртожитку №2 Національного транспортного університету, (місце знаходження юридичної особи: вул. Михайла Омеляновича-Павленка, буд. 1, м. Київ, 01010), який розташований за адресою: вул. М. Бойчука, 39 у Печерському районі м. Києва, а саме лазню сухого жару, підсобні приміщення першого поверху та горище гуртожитку - до повного усунення порушень, зазначених в акті перевірки, шляхом відключення джерел електроживлення лазні сухого жару та накладення печаток на вхідні двері підсобних приміщень та горища гуртожитку №2, позов Головного управління Державної служби України з надзвичайних ситуацій у м. Києві задоволено повністю та застосовано заходи реагування у вигляді часткового зупинення експлуатації приміщень гуртожитку №2 Національного транспортного університету, розташованого за адресою: вул. М. Бойчука, 39 у Печерському районі м. Києва, а саме лазню сухого жару, підсобні приміщення першого поверху та горище гуртожитку - до повного усунення порушень, зазначених в акті перевірки дотримання суб`єктом господарювання вимог законодавства у сфері техногенної та пожежної безпеки від 27 грудня 2019 року №997, шляхом відключення джерел електроживлення лазні сухого жару та накладення печаток на вхідні двері підсобних приміщень та горища гуртожитку №2, покладено на Головне управління Державної служби України з надзвичайних ситуацій у м. Києві обов`язки щодо забезпечення виконання даного рішення.
За даними Єдиного державного реєстру судових рішень вказане судове рішення набрало законної сили 29.10.2020 року.
Зазначені обставини, на думку позивача, свідчать на користь порушення ректором Національного транспортного університету Дмитриченком М.Ф. законодавства про охорону праці.
Представником позивача також зазначено, що Дмитриченко М.Ф. ухиляється від участі у переговорах щодо укладення колективного договору, що є самостійною підставою для прийняття рішення про розірвання трудового договору з керівником за рішенням профспілкового представника.
Так, представником позивача вказано, що відповідно до п. 13 Загальних положень Колективного договору на 2017-2020 роки (далі - Колективного договору) переговори щодо укладання нового колективного договору на наступний термін починаються не пізніше як за місяць до закінчення строку дії колективного договору (згідно із законодавством не раніше як за 3 місяці до закінчення строку дії колективного договору).
Згідно із п. 14 Колективного договору після схвалення проекту колективного договору уповноважені представники сторін 5-ти денний термін підписують колективний договір.
Після підписання колективний договір спільно подається для повідомної реєстрації в місцеві органи державної виконавчої влади (райдержадміністрації).
Ректорат у п`ятиденний термін після повідомної реєстрації Колективного договору зобов`язується забезпечити через локальну мережу університету можливість ознайомлення з його повним текстом усіх працівників, а також новоприйнятих працівників під час укладання з ними трудового договору.
Із посиланням на положення п. 4 ч. 2 ст. 4 Закону України «Про соціальний діалог в Україні», ч. 2 ст. 19 Закону України «Про професійні спілки, їх права та гарантії діяльності», ч. 2 ст. 4 та ч.ч. 1-5 ст. 10 Закону України «Про колективні договори і угоди» вказано, що 29.04.2020 року Первинна профспілкова організація Національного транспортного університету «Студфорс» звернулася до всіх сторін соціального діалогу, в тому числі, до адміністрації Національного транспортного університету з листом №12 «Про початок колективних переговорів».
Однак, листом Національного транспортного університету №941/01 від 18.06.2020 було знову запитано надання установчих документів, які позивачем знову було надано.
Як вказано представником позивача, 27.07.2020 роки позивачем направлено лист №17 «Про ухилення від ведення колективних переговорів», але листом № 1207/01 від 26.08.2020 адміністрація Національного транспортного університету фактично відмовилася від ведення колективних переговорів.
З огляду на допущення ректором Національного транспортного університету Дмитриченком М.Ф. зазначених норм законодавства 04.02.2021 Первинною профспілковлю організацією Національного транспортного університету «Студфорс» в порядку ст. 45 Кодексу законів про працю України було направлено до Міністерства освіти і науки України вимогу про розірвання трудового договору з ректором Національного транспортного університету ОСОБА_2 на підставі п4 ст. 36 Кодексу законів про працю України. 
Зазначену вимогу було зареєстровано 05.02.2021 року за вх. К-393/0-21.03.02.2021 року.
Листом Міністерства освіти і науки України від 03.03.2021 року №1/11-1407 «Про розгляд звернення» голову Первинної профспілкової організації Національного транспортного університету «Студфорс» повідомлено про те, що згідно із статтею 45 Кодексу законів про працю України в роз`ясненні постанови Пленуму Верховного Суду України № 9 від 06.11.1992 вимога про розірвання трудового договору (контракту) з керівником може бути заявлена профспілковим органом, який за дорученням трудового колективу підписав колективний договір. Колективний договір між ректором Університету та Первиною профспілковою організацією Національного транспортного університету було схвалено на конференції трудового колективу Університету 15 листопада 2017 року, зареєстровано в управлінні праці і соціального захисту населення Печерської районної і місті Києві районної адміністрації (реєстраційний № 293 від 28.11.2017 p.). Колективний договір затверджено на конференції трудового колективу Університету 28 листопада 2017 року та підписано ректором Університету Дмитриченком М.Ф. і головою Первинної профспілкової організації Університету Рахубою О.І. Первинна профспілкова організація Національного транспортного університету «Студфорс» (голова Кравченко Б.Г.) не брала участі в підписанні колективного договору (дата реєстрації Первинної профспілкової організації Національного транспортного університету «Студфорс» 02 квітня 2018 року). За період дії відповідного колективного договору (2017 - 2020 рр.) зміни та доповнення до нього не вносились. Водночас зазначено, що станом на час надання відповіді діє поточна редакція колективного договору, оскільки підготовлений проект нового колективного договору не був ухвалений у зв`язку зі складною епідеміологічною ситуацією поширення коронавірусної інфекції (Covid-19) та неможливістю проведення конференції трудового колективу. За поясненнями наданими адміністрацією Університету, з приводу питання участі в проведені колективних переговорів зазначено, що на звернення від 29 квітня 2020 р. про участь в переговорах щодо укладання нового колективного договору була надіслана відповідь з проханням надати інформацію про членів профспілкової організації для можливості подальшого розгляду питання щодо включення представників профспілки до комісії з ведення колективних переговорів. В той же час зазначено, що на момент формування комісії з питань ведення колективних переговорів заявником не було надано інформацію про наявних членів профспілки зі складу працівників Університету, інтереси яких представляються останнім. Крім того, зазначено, що за період перебування ОСОБА_2 на посаді ректора Університету він належним чином виконував обов`язки керівника відповідно до контракту, укладеного з Міністерством. Заходів дисциплінарного стягнення до нього не застосовувалося. Враховуючи зазначене, вказано на відсутність правових підстав щодо дострокового припинення трудових відносин з ректором Університету.
Зі змісту поданого до суду представником відповідача відзиву на позов встановлено доводи стосовно того, що наданню зазначеної відповіді передувало отримання листа Національного транспортного університету №341/01 від 22.02.2021 року за підписом проректора з навчальної роботи.
Позивач, вважаючи вказані обставини порушенням норм законодавства, звернувся до суду за захистом прав до суду.
Надаючи оцінку заявленим позовним вимогам, суд зазначає наступне.
Відповідно до ч.2 ст.19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.
Положенням про Міністерство освіти і науки України, затвердженим постановою Кабінету Міністрів України від 16 жовтня 2014 року № 630 (далі - Положення про МОН), визначено, що МОН є головним органом у системі центральних органів виконавчої влади, що забезпечує формування та реалізує державну політику у сферах освіти і науки, наукової, науково-технічної та інноваційної діяльності, трансферу (передачі) технологій, a також забезпечує формування та реалізацію державної політики у сфері здійснення державного нагляду (контролю) за діяльністю навчальних закладів, підприємств, установ та організацій, які надають послуги у сфері освіти або провадять іншу діяльність, пов`язану з наданням таких послуг, незалежно від їх підпорядкування і форми власності.
Правове становище професійних спілок, їх статус та повноваження регулюються Кодексом законів про праці України (далі – КЗпП України) та Законом України «Про професійні спілки, їх права та гарантії діяльності».
Згідно із положеннями статті 2 КЗпП України працівники мають право, зокрема, на об`єднання в професійні спілки та на вирішення колективних трудових конфліктів (спорів) у встановленому законом порядку. 
Відповідно до приписів ч.ч. 1 та 2 статті 246 КЗпП України первинні профспілкові організації на підприємствах, в установах, організаціях та їх структурних підрозділах представляють інтереси своїх членів і захищають їх трудові, соціально-економічні права та інтереси. Первинні профспілкові організації здійснюють свої повноваження через утворені відповідно до статуту (положення) виборні органи, а в організаціях, де виборні органи не утворюються, - через профспілкового представника, уповноваженого згідно із статутом на представництво інтересів членів професійної спілки, який діє в межах прав, наданих Законом України «Про професійні спілки, їх права та гарантії діяльності» та статутом професійної спілки.
Статтею 244 КЗпП України передбачено, що права професійних спілок, їх об`єднань визначаються Конституцією України, Законом України «Про професійні спілки, їх права та гарантії діяльності», цим Кодексом, іншими нормативно-правовими актами.
Згідно із положеннями ч.1 ст.1 Закону України «Про професійні спілки, їх права та гарантії діяльності» професійна спілка (профспілка) - добровільна неприбуткова громадська організація, що об`єднує громадян, пов`язаних спільними інтересами за родом їх професійної (трудової) діяльності (навчання); первинна організація профспілки - добровільне об`єднання членів профспілки, які, як правило, працюють на одному підприємстві, в установі, організації незалежно від форми власності і виду господарювання або у фізичної особи, яка використовує найману працю, або забезпечують себе роботою самостійно, або навчаються в одному навчальному закладі.
Відповідно до ч.1 ст.2 Закону України «Про професійні спілки, їх права та гарантії діяльності» професійні спілки створюються з метою здійснення представництва та захисту трудових, соціально-економічних прав та інтересів членів профспілки.
Частиною 1 статті 42 Закону України «Про професійні спілки, їх права та гарантії діяльності» передбачено, що роботодавець зобов`язаний сприяти створенню належних умов для діяльності профспілкових організацій, що діють на підприємстві, в установі або організації.
Положеннями ст.44 Закону України «Про професійні спілки, їх права та гарантії діяльності» визначено, що роботодавці зобов`язані відраховувати кошти первинним профспілковим організаціям на культурно-масову, фізкультурну і оздоровчу роботу в розмірах, передбачених колективним договором та угодами, але не менше ніж 0,3 відсотка фонду оплати праці з віднесенням цих сум на валові витрати, а у бюджетній сфері - за рахунок виділення додаткових бюджетних асигнувань.
Аналогічне положення міститься у статті 250 КЗпП України.
Суд зазначає, що правові й організаційні засади функціонування системи заходів з вирішення колективних трудових спорів (конфліктів), здійснення взаємодії сторін соціально-трудових відносин у процесі врегулювання колективних трудових спорів (конфліктів), що виникли між ними врегульовано Законом України «Про порядок вирішення колективних трудових спорів (конфліктів)».
Встановлені цим Законом норми поширюються на найманих працівників та організації, утворені ними відповідно до законодавства для представництва і захисту їх інтересів, і на роботодавців, організації роботодавців та їх об`єднання.
Відповідно до ст. 2 Закону України «Про порядок вирішення колективних трудових спорів (конфліктів)» колективний трудовий спір (конфлікт) - це розбіжності, що виникли між сторонами соціально-трудових відносин, щодо: встановлення нових або зміни існуючих соціально-економічних умов праці та виробничого побуту; укладення чи зміни колективного договору, угоди; виконання колективного договору, угоди або окремих їх положень; невиконання вимог законодавства про працю.
Положеннями стаття 3 Закону України «Про порядок вирішення колективних трудових спорів (конфліктів)» визначено, що сторонами колективного трудового спору на виробничому рівні є наймані працівники (окремі категорії найманих працівників) підприємства, установи, організації чи їх структурних підрозділів або первинна профспілкова чи інша уповноважена найманими працівниками організація та роботодавець.
Під час розгляду справи встановлено, що 04.02.2021 року Первинною профспілковою організацією Національного транспортного університету «Студфорс» подано до Міністерства освіти і науки України з вимогою про розірвання трудового договору в порядку ст. 45 КЗпП України.
Відповідно до пункту 4 частини першої статті 36 КЗпП України підставами припинення трудового договору є: розірвання трудового договору з ініціативи працівника (статті 38, 39 КЗпП України), з ініціативи власника або уповноваженого ним органу (статті 40, 41 КЗпП України) або на вимогу профспілкового чи іншого уповноваженого на представництво трудовим колективом органу (стаття 45 КЗпП України).
Згідно зі статтею 45 КЗпП України на вимогу виборного органу первинної профспілкової організації (профспілкового представника) власник або уповноважений ним орган повинен розірвати трудовий договір з керівником підприємства, установи, організації, якщо він порушує законодавство про працю, про колективні договори і угоди, Закон України «Про професійні спілки, їх права та гарантії діяльності».
Якщо власник або уповноважений ним орган, або керівник, стосовно якого пред`явлено вимогу про розірвання трудового договору, не згоден з цією вимогою, він може оскаржити рішення виборного органу первинної профспілкової організації (профспілкового представника) до суду у двотижневий строк з дня отримання рішення. У цьому разі виконання вимоги про розірвання трудового договору зупиняється до винесення судом рішення.
У разі, коли рішення виборного органу первинної профспілкової організації (профспілкового представника) не виконано і не оскаржено у зазначений строк, виборний орган первинної профспілкової організації (профспілковий представник) у цей же строк може оскаржити до суду діяльність або бездіяльність посадових осіб, органів, до компетенції яких належить розірвання трудового договору з керівником підприємства, установи, організації.
Пунктом 9 статті 247 КЗпП України передбачено, що виборний орган первинної профспілкової організації приймає рішення про вимогу до власника або уповноваженого ним органу розірвати трудовий договір (контракт) з керівником підприємства, установи, організації, якщо він порушує Закон України «Про професійні спілки, їх права та гарантії діяльності», законодавство про працю, не виконує зобов`язань за колективним договором, допускає інші порушення законодавства про колективні договори.
Під час розгляду справи судом встановлено, що Первинна профспілкова організація Національного транспортного університету «Студфорс» не приймала участі в укладенні та підписанні колективного договору з Національним транспортним університетом, що не заперечується учасниками справи, вона не є членом представницького органу профспілок, що діють в Університеті.
Водночас, суд враховує обставини того, що на підприємстві можуть діяти декілька профспілкових організацій, які є рівними перед законом і мають рівні права щодо здійснення представництва та захисту прав і інтересів членів профспілки. 
При цьому положення КЗпП України не передбачають, що вимога про звільнення у разі порушення законодавства про працю, умов колективного договору керівником може бути заявлена лише тією профспілкою, яка була стороною колективного договору. 
Разом із тим, під час розгляду справи зі змісту наявних в матеріалах справи доказів вбачається, що Первинна профспілкова організація Національного транспортного університету «Студфорс» була створена 19.01.2018 р. трьома студентами Національного транспортного університету, які з огляду на їх статус не мали трудових відносин з університетом.
Представником третьої особи Національного транспортного університету повідомлено суду та не спростовано позивачем, що за час діяльності Первинної профспілкової організації Національного транспортного університету «Студфорс» у її складі не було жодного працівника університету, інтереси якого і покликана представляти відповідна профспілкова організація, відповідно до статуту такої та з огляду на положення Закону України «Про професійні спілки, їх права та гарантії діяльності».
Також суд зазначає, що відповідно до п. 3 ст. 36 Закону України «Про вищу освіту» до складу вченої ради закладу вищої освіти входять за посадами керівник закладу вищої освіти, заступники керівника, керівники факультетів (навчально-наукових інститутів), учений секретар, директор бібліотеки, головний бухгалтер, керівники органів самоврядування та виборних органів первинних профспілкових організацій працівників закладу вищої освіти, а також виборні представники, які представляють наукових науково-педагогічних працівників докторів філософії, докторів наук, виборні представники, як і обираються з числа завідувачів (начальників) кафедр професорів. представляють інших працівників закладу вищої освіти і які працюють у ньому на постійній основі, виборні представники аспірантів, докторантів, слухачів, асистентів-стажистів, лікарів (провізорів) -інтернів, лікарів резидентів, керівники виборних органів первинних профспілкових організацій студентів та аспірантів, керівники органів студентського самоврядування закладу вищої освіти відповідно до квот, визначених статутом вищого закладу вищої освіти.
Відтак, з аналізу вказаної вище норми вбачається, що до складу Вченої ради університету може входити виключно керівник виборного органу первинно профспілкової організації студентів та аспірантів.
Відповідно до ч. 1 ст. 37 Закону України «Про професійні спілки, їх права та гарантії реалізації» свої повноваження первинні профспілкові організації здійснюють через утворені відповідно до статуту (положення) виборні органи, а в організаціях, де виборні органи не створюються, - через профспілкового представника, уповноваженого згідно із статутом на представництво інтересів членів профспілки, який діє в межах прав, наданих цим Законом та статутом профспілки.
У статуті Першої незалежної профспілки «ВОЛЯ», на основі якого працює позивач не зазначено, що вона є первинною профспілковою організацією студентів та аспірантів, як того вимагає Закон України «Про вищу освіту».
Таким чином, виходячи з положень ч. 3 ст. 36 Закону України «Про вищу освіту», координатор позивача не може входити до складу Вченої ради Університету, як профспілковий представник студентів та аспірантів. 
Представником третьої особи також щодо участі керівників органів студентського самоврядування закладу вищої освіти у складі Вченої ради зазначено, що відповідно до ст. 40 Закону України «Про вищу освіту» студентським самоврядуванням є право і можливість студентів (курсантів, крім курсантів-військовослужбовців) вирішувати питання навчання і побуту, захисту прав та інтересів студентів, а також брати участь в управлінні закладом вищої освіти.
Водночас, зазначено, що з припиненням особою навчання у закладі вищої освіти припиняється її участь в органі студентського самоврядування у порядку, передбаченому положенням про студентське самоврядування закладу вищої освіти. При цьому вказано, що усі троє засновників Первинної профспілкової організації Національного транспортного університету «Студфорс», станом на час подання пояснень третьої особи вже не є студентами Національного транспортного університету, а відтак не можуть брати участь в громадському самоврядуванні університету.
Також, як повідомлено суду представником третьої особи, в Університеті діє Первинна профспілкова організація Національного транспортного університету, яка представляє інтереси працівників Національного транспортного університету і до складу якої входять працівники зазначеного університету. При цьому вказано, що у відповідності зі ст. ст. 42, 43, 44 Закону України «Про професійні спілки, їх права та гарантії реалізації» та ст. 249 Кодексу законів про працю України Національний транспортний університет в особі ректора Дмитриченка М.Ф. здійснює забезпечення належних умов для діяльності відповідної профспілкової організації та здійснює відрахування коштів на культурно-масову, фізкультурну і оздоровчу роботу відповідно до вимог чинного законодавства та колективного договору.
Враховуючи положення ч.3 ст. 249 КЗпП України слід дійти висновку про те, що відповідні гарантії діяльності профспілкової організації, а саме фінансування її діяльності, передбачені для профспілок, які представляють інтереси працівників підприємства і до складу якої вони входять.
Також повідомлено суду стосовно надання приміщень для роботи Первинної профспілкової організації Національного транспортного університету «Студфорс», що відповідно до ч.2 ст. 42 Закону України «Про професійні спілки, їх права та гарантії реалізації» відповідні приміщення надаються профспілковим організаціям для проведення зборів працівників, яких не має у складі даної профспілки.
Стосовно незаконного звільнення працівника представником третьої особи вказано, що ОСОБА_1 була звільнена з роботи за порушення правил внутрішнього трудового розпорядку, а посилання Первинної профспілкової організації Національного транспортного університету «Студфорс» на те, що відповідне звільнення було протиправним, спростовується змістом рішення суду першої інстанції.
Також стосовно ухилення від колективних переговорів вказано, що з приводу участі в проведені питання колективних переговорів було отримано звернення позивача від 29 квітня 2020 p., на яке було надано відповідь з проханням надати інформацію про членів профспілкової організації для можливості подальшого розгляду питання щодо включення представників такої профспілки до комісії з ведення переговорів, оскільки, відповідно ст. 3 Закону України «Про колективні колективних договори і угоди» колективний договір укладається між роботодавцем з однієї сторони і одним або кількома профспілковими органами, а у разі відсутності таких органів - представниками працівників, обраними і уповноваженими трудовим колективом з іншої сторони.
Враховуючи обставини того, що на момент формування комісії з питань ведення колективних переговорів позивачем не було надано жодної інформації про наявних членів профспілкової організації зі складу працівників Національного транспортного університету, інтереси яких вони повинні представляти, а лише керівником позивача Кравченком Б.Г. було надіслано листа, в якому зазначалось, що в складі даної профспілкової організації знаходяться лише два студенти Національного транспортного університету, то з огляду на положення Закону України «Про колективні договори і угоди» вказане не дає права позивачу брати участь у переговорах щодо укладання колективного договору, оскільки студенти не знаходяться в трудових відносинах з університетом і не є його працівниками.
З огляду на викладене вище та враховуючи положення ст. 45 КЗпП України, в порядку якої позивачем було подано до відповідача вимогу про розірвання контракту (трудового договору) із ректором Національного транспортного університету, оскільки позивач не є виборним органом первинної профспілкової організації та складу такого входять лише студенти, які в силу свого положення не є працівниками Національного транспортного університету і не мають із останнім трудових відносин, то у Первинної профспілкової організації Національного транспортного університету «Студфорс» відсутні повноваження на звернення до Міністерства освіти і науки України із вимогою про розірвання трудового договору (контракту) з ректором університету.
Відтак, у суду відсутні підстави для зобов`язання Міністерства освіти і науки України виконати вимогу координатора Первинної профспілкової організації Національного транспортного університету «Студфорс» Кравченка Б.Г. та розірвати контракт (трудовий договір) з ректором Національного транспортного університету Дмитриченком Миколою Федоровичем на підставі п. 4 ст. 36 КЗпП.
Водночас, як встановлено з наявних в матеріалах справи доказів, відповідачем фактично вимогу позивача було розглянуто в порядку Закону України «Про звернення громадян», а відтак у суду відсутні підстави вважати, що у такому випадку відповідачем було допущено порушення прав позивача. При цьому позивачем порядок розгляду поданої вимоги не оскаржується.
Приписами ч.2 ст. 9 КАС України передбачено, що суд розглядає адміністративні справи не інакше як за позовною заявою, поданою відповідно до цього Кодексу, в межах позовних вимог. 
Відтак, розгляд справи судом здійснюється не інакше як за позовною заявою в межах позовних вимог
Крім того, суд зазначає, що згідно із наказом Міністерства освіти і науки України від 03.10.2024 року №306-к ректором Національного транспортного університету призначено Грищука Олександра Казимировича строком на п`ять років як обраного за конкурсом на умовах викладених у контракті.
Відповідно до положень ч.2 ст.2 Кодексу адміністративного судочинства України у справах щодо скарження рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони: на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України; з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано; обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії); безсторонньо (неупереджено); добросовісно; розсудливо; з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи несправедливій дискримінації; пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія); з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення; своєчасно, тобто протягом розумного строку.
Відповідно до частини 1 статті 77 Кодексу адміністративного судочинства України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу.
З урахуванням встановлених обставин, суд приходить до висновку про відсутність підстав для задоволення позовних вимог.
Розподіл судових витрат здійснюється відповідно до положень ст.139 КАС України.
Керуючись ст. ст. 2, 6-10, 13, 14, 77, 139, 205, 242-246, 250, 255, 257-262, 293, 295, 297 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -

ВИРІШИВ:
Адміністративний позов Первинної профспілкової організації Національного транспортного університету "Студфорс" (вул. Монтажників, 44, м. Київ, 03069, код ЄДРПОУ 42037918) до Міністерства освіти і науки України (просп. Перемоги, буд. 10, м. Київ, 01135, код ЄДРПОУ 38621185), треті особи: Національний транспортний університет (вул. Михайла Омеляновича-Павленка, 1, м. Київ, 01010, код ЄДРПОУ 02070915), ректор Національного транспортного університету Дмитриченко Микола Федорович (вул. Михайла Омеляновича-Павленка, 1, м. Київ, 01010) про зобов`язання вчинити певні дії – залишити без задоволення.
Рішення може бути оскаржено в апеляційному порядку до Шостого апеляційного адміністративного суду шляхом подачі апеляційної скарги протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення суду, або розгляду справи в порядку письмового провадження, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.
Рішення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті апеляційного провадження чи закриття апеляційного провадження або набрання законної сили рішенням за наслідками апеляційного провадження.

Суддя Мороко А.С.