ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ХМЕЛЬНИЦЬКОЇ ОБЛАСТІ

29607, м. Хмельницький, майдан Незалежності, 1, e-mail: inbox@km.arbitr.gov.ua, тел.(0382)71-81-84
_______________________________________________________________________
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
РІШЕННЯ
"24" лютого 2026 р. Справа № 924/1233/25 

м. Хмельницький
Господарський суд Хмельницької області у складі судді Яроцького А.М., при секретарі судового засідання Гайдуку Д.О., розглянувши матеріали справи 
за позовом Акціонерного товариства "Національна атомна енергогенеруюча компанія "Енергоатом" в особі Філії "Відокремлений підрозділ "Хмельницька атомна електрична станція" 
до Товариства з обмеженою відповідальністю "ТРЕЙДИНГ ЕКОСИСТЕМ"
про зобов`язання виконати умови додаткової угоди від 30.04.2025 №1 до договору поставки від 25.10.2024 шляхом поставки товару на суму 395 960,40 грн. та стягнення 311 633,04 грн. штрафних санкцій

та зустрічним позовом Товариства з обмеженою відповідальністю "ТРЕЙДИНГ ЕКОСИСТЕМ"
до Акціонерного товариства "Національна атомна енергогенеруюча компанія "Енергоатом" в особі Філії "Відокремлений підрозділ "Хмельницька атомна електрична станція" 
про стягнення 340 693,20 грн.

Представники сторін:
від позивача: Мазур В.І.
від відповідача: Гуменюк Б.С.

Відповідно до ст. 240 ГПК України в судовому засіданні 24.02.2026 проголошено вступну та резолютивну частини рішення.
Процесуальні дії по справі, заяви, клопотання.
15.12.2025 через підсистему "Електронний суд" до Господарського суду Хмельницької області надійшла позовна заява Акціонерного товариства "Національна атомна енергогенеруюча компанія "Енергоатом" в особі Філії "Відокремлений підрозділ "Хмельницька атомна електрична станція" до Товариства з обмеженою відповідальністю "ТРЕЙДИНГ ЕКОСИСТЕМ" про зобов`язання виконати умови додаткової угоди від 30.04.2025 №1 до договору поставки від 25.10.2024 №53-124-01-24-24058 шляхом поставки та передачі у власність товару згідно зі Специфікацією на загальну суму 395 960,40 грн. з ПДВ та стягнення 311 633,04 грн. штрафних санкцій, з яких 180 738,61 грн. пеня та 130 894,43 грн. штраф.
Відповідно до протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 15.12.2025 року вказану позовну заяву передано для розгляду судді Яроцькому А.М.
Ухвалою суду від 19.12.2025 відкрито провадження у справі №924/1233/25, яку визначено розглядати за правилами загального позовного провадження. Встановлено відповідачу строк для подання відзиву на позовну заяву до 09 січня 2026 року, а позивачу строк для подання відповіді на відзив до 16 січня 2026 року. Підготовче засідання призначено на 11:00 год. 15.01.2026 року. 
05.01.2026 та 09.01.2026 через підсистему "Електронний суд" від представника Акціонерного товариства "Національна атомна енергогенеруюча компанія "Енергоатом" Мазура В. І. та представника ТОВ "ТРЕЙДИНГ ЕКОСИСТЕМ" Гуменюка Б. С. надійшли заяви, в яких останні просили забезпечити проведення судових засідань у справі №924/1233/25 в режимі відеоконференції поза межами приміщення суду з використанням власних технічних засобів.
Ухвалами суду від 06.01.2026 та від 12.01.2026 вищевказані заяви задоволено частково, судове засідання, яке відбудеться об 11:00 год. 15.01.2026 визначено провести в режимі відеоконференції за участю представника позивача Мазура В.І. та представника відповідача Гуменюка Б.С.
08.01.2026 та 12.01.2026 через підсистему "Електронний суд" надійшли клопотання відповідача про продовження встановленого судом строку для подачі відзиву на позовну заяву та про витребування доказів у позивача. 
15.01.2026 через електронний суд надійшов відзив на позовну заяву.
Судом у підготовчому засіданні 15.01.2026 постановлено ухвали, з занесенням до протоколу судового засідання, в тому числі: про продовження відповідачу строку для подання відзиву до 15.01.2026 та долучення останнього до матеріалів справи, встановлення позивачу нового строку для подання відповіді на відзив до 23.01.2026, встановлення відповідачу строку для подання заперечень на відповідь на відзив до 28.01.2026, відкладення підготовчого засідання на 12:30 год. 29.01.2026 року.
15.01.2025 через підсистему "Електронний суд" судом отримано зустрічну позовну заяву ТОВ "ТРЕЙДИНГ ЕКОСИСТЕМ" до АТ "Національна атомна енергогенеруюча компанія "Енергоатом" в особі Філії "Відокремлений підрозділ "Хмельницька атомна електрична станція" про стягнення 340 693,20 грн. заборгованості, заявленої на підставі договору поставки від 25.10.2024 №53-124-01-24-24058 та додаткової угоди від 30.04.2025 №1 до нього. ТОВ "ТРЕЙДИНГ ЕКОСИСТЕМ" просить також стягнути з відповідача за зустрічним позовом судові витрати, які згідно з попереднім (орієнтовним) розрахунком включають 6000,00 грн. витрат на підготовку зустрічної позовної заяви та відповіді на відзив, 4008,31 грн. судового збору. 
За змістом протоколу передачі судової справи раніше визначеному складу суду від 15.01.2026 зустрічний позов передано для розгляду судді Яроцькому А.М.
Ухвалою суду від 16.01.2026 зустрічну позовну заяву прийнято до спільного розгляду з первісним позовом у справі №924/1233/25, об`єднано вимоги за зустрічним позовом в одне провадження з первісним позовом. Вказаною ухвалою встановлено АТ "Національна атомна енергогенеруюча компанія "Енергоатом" в особі Філії "Відокремлений підрозділ "Хмельницька атомна електрична станція" строк для подання відзиву на зустрічну позовну заяву та ТОВ "ТРЕЙДИНГ ЕКОСИСТЕМ" строк для подання відповіді на відзив за зустрічним позовом.
22.01.2026 через підсистему "Електронний суд" отримано відповідь на відзив АТ "Національна атомна енергогенеруюча компанія "Енергоатом" в особі Філії "Відокремлений підрозділ "Хмельницька атомна електрична станція" за первісним позовом.
26.01.2026 через підсистему "Електронний суд" відповідач за первісним позовом подав заперечення на відповідь на відзив. 
29.01.2026 через підсистему "Електронний суд" АТ "Національна атомна енергогенеруюча компанія "Енергоатом" подало заяву про визнання зустрічного позову в частині стягнення 340 693,20 грн основного боргу за договором поставки від 25.10.2024 №53-124-01-24-24058 та додаткової угоди від 30.04.2025 №1 до нього, в якій останній окремо просить зменшити розмір витрат на правничу допомогу до 2 000,00 грн.

Виклад позицій учасників судового процесу.
За первісним позовом:
Акціонерне товариство "Національна атомна енергогенеруюча компанія "Енергоатом" в особі Філії "Відокремлений підрозділ "Хмельницька атомна електрична станція" звернулось з позовом до Товариства з обмеженою відповідальністю "ТРЕЙДИНГ ЕКОСИСТЕМ" про зобов`язання виконати умови додаткової угоди від 30.04.2025 №1 до договору поставки від 25.10.2024 №53-124-01-24-24058 шляхом поставки та передачі у власність товару згідно зі Специфікацією на загальну суму 395 960,40 грн. з ПДВ та стягнення 311 633,04 грн. штрафних санкцій.
В обґрунтування позовних вимог зазначено про неналежне виконання відповідачем умов договору поставки від 25.10.2024 №53-124-01-24-24058 та додаткової угоди від 30.04.2025 №1 до нього в частині поставки усього узгодженого товару до 31.05.2025. АТ "Національна атомна енергогенеруюча компанія "Енергоатом" в особі Філії "Відокремлений підрозділ "Хмельницька атомна електрична станція" у позові зазначено, що відповідач з простроченням поставив лише частину передбаченого договором товару 13.06.2025 вартістю 340 693,20 грн з ПДВ згідно з видатковою накладною від 13.06.2025 №1. При цьому, вартість недопоставленого постачальником товару, станом на дату подання позову, становить 395 960,40 грн з ПДВ. З огляду на допущене відповідачем прострочення з 03.06.2025 по 10.12.2025 на підставі п. 8.2 договору поставки позивач нарахував до стягнення 79 035,57 грн. пені та 27 717,23 грн. 7% штрафу. Окремо, з посиланням на п.п. 4, 5 додаткової угоди №1 від 30.04.2025 позивач просить стягнути нараховані штрафні санкції в подвійному розмірі, зокрема 101 703,24 грн - подвійний розмір пені та 103 177,20 грн - подвійний розмір штрафу за період прострочки до 30.05.2025. Позивач вказує про надіслання відповідачу претензії від 02.10.2025 №45-30-2328/23884 із вимогами щодо допоставки товару та сплати штрафних санкцій, зокрема тих, що передбачені додатковою угодою №1 у подвійному розмірі. У зв`язку з неотримання відповіді на претензію, несплату вищевказаних нарахувань та недопоставку відповідачем усього погодженого сторонами товару згідно договору поставки та додаткової угоди до нього, позивач звернувся до суду з відповідним позовом.
За змістом відзиву на позовну заяву відповідач не погоджується з розміром штрафу та пені в частині ПДВ оскільки застосування будь-яких заходів юридичної відповідальності за порушення господарських зобов`язань до юридичної особи не віднесено законодавцем до об`єктів оподаткування ПДВ. Зокрема Податковим кодексом України передбачено, що до складу договірної (контрактної) вартості не включаються суми неустойки (штрафів та/або пені), три проценти річних від простроченої суми та інфляційні витрати. У відзиві вказано, що штраф та пеня є спеціальною санкцією за порушення законодавства, вона не може бути об`єктом оподаткування податком на додану вартість в силу своєї правової природи як міри відповідальності. Враховуючи вищенаведене, при розрахунку розміру штрафу, пені, до їхнього складу не включається податок на додану вартість, який мав би сплачуватися боржником кредитору при порушенні господарських зобов`язань, що узгоджується з позицією Об`єднаної палати Касаційного господарського суду Верховного Суду викладеною в постанові від 20.11.2020 у справі №916/1319/19. На думку відповідача, розмір пені в даному випадку має бути без ПДВ у розмірі 42 376,35 грн. та штраф - 42 990,50 грн. 
Окрім того, відповідач не погоджується з вимогою про стягнення подвійного розміру пені та штрафу з огляду на те, що чинним законодавством не передбачено застосовувати відповідальність на відповідальність, тобто при несплаті суми пені нарахування на цю пеню подвійного розміру пені останній вважає неправомірним, що аналогічно стосується штрафних санкцій. Вказане свідчить про допущення позивачем подвійного притягнення до відповідальності за одне і теж правопорушення, що суперечить ст. 61 Конституції України. У відзиві відповідач заперечує свою вину у неможливості своєчасного виконання договірних зобов`язань з огляду на те, що директор товариства був мобілізований з 27.06.2025 до лав ЗСУ та досі проходить службу у військовій частині. При цьому, іншої посадової особи, яка би була уповноважена виконувати умови договору поставки у відповідача станом на сьогоднішній день немає. Враховуючи вищенаведене ТОВ "ТРЕЙДИНГ ЕКОСИСТЕМ" не заперечує щодо стягнення з нього пені в розмірі 42 376,35 грн. та штрафу 42 990,50 грн. відповідно до п. 4 додаткової угоди №1 від 30.04.2025 до договору поставки №53-124-01-24-24058 від 25.10.2024 та в задоволенні інших позовних вимог просить відмовити в повному обсязі. До відзиву додано довідки №4289 від 14.07.2025 та №24/1818 від 07.12.2025.
У відповіді на відзив позивач зазначає про допущення технічної описки щодо зазначення у п. 4 Додаткової угоди №1 від 30.04.2025 про обов`язок сплатити пеню і штраф з урахуванням ПДВ та фактичне нарахування штрафних санкцій без останнього. Позивач звертає увагу суду на те, що ТОВ «ТРЕЙДИНГ ЕКОСИСТЕМ» визнав вказані суми штрафних санкцій листом від 11.03.2025 №11/03-001. Заперечує щодо застосування до спірних правовідносин у справі висновків викладених у постанові Об`єднаної палати Касаційного господарського суду Верховного Суду від 20.11.2020 №916/1319/19, у якій здійснювався розрахунок неустойки згідно ч. 2 ст. 785 ЦК України за неповернення майна з оренди після припинення дії договору найму, який полягає у тому, що до її складу не включається податок на додану вартість, який мав би сплачуватися орендарем орендодавцю у випадку правомірного користування майном. За змістом відповіді на відзив, встановивши розмір, термін і порядок нарахування штрафних санкцій за порушення грошового зобов`язання, законодавець передбачив також і право сторін врегулювати ці відносини у договорі. Таким чином, оскільки сторони домовилися про розмір та спосіб нарахуванням штрафу, пені за порушення строку поставки товару, твердження представника відповідача про те, що позивачем невірно визначено суму пені та штрафу не відповідають дійсності. Позивач вказує, що директор відповідача перебуває на військовій службі з 27.06.2025, а термін виконання поставки товару за Додатковою угодою № 1 був визначений до 31.05.2025, тобто ще до моменту вступу директора Відповідача на військову службу. Наголошує на обов`язковості договору та презумпції правомірності правочину. При цьому, позивач вказує, що ТОВ "ТРЕЙДИНГ ЕКОСИСТЕМ" не звертався із жодними письмовими листами з доказами того, що він не має можливості з об`єктивних обставин вчасно здійснити поставку. Крім того, факт перебування керівника юридичної особи на службі у Збройних силах України не обмежує його право уповноважити іншу особу виконувати обов`язки керівника ТОВ «ТРЕЙДИНГ ЕКОСИСТЕМ» на період відсутності мобілізованого керівника. До відповіді на відзив додано деталізований розрахунок штрафних санкцій та лист від 11.03.2025.
Відповідач у запереченнях на відповідь на відзив зазначив, що зміни у додаткову угоду №1 від 30.04.2025 не вносились, відтак твердження позивача про обчислення пені та штрафу без урахування ПДВ є такими, що не відповідають обставинам справи. Відповідач звертає увагу на визнання позивачем того, що штрафні санкції не є базою нарахування вказаного податку, проте в деталізованому розрахунку штрафних санкцій використовує вартість товару з ПДВ та позивач обчислює пеню та штраф з ПДВ. Крім того, ТОВ "ТРЕЙДИНГ ЕКОСИСТЕМ" вказує, що позивачем порушено вимоги норми ч. 6 ст. 232 ГК України, що була чинною з моменту укладення договору і діяла до 28.08.2025, якою передбачено шестимісячний строк для нарахування штрафних санкції за прострочення виконання зобов`язання, так як пеню обчислено поза межами піврічного строку.

За зустрічним позовом:
Товариство з обмеженою відповідальністю "ТРЕЙДИНГ ЕКОСИСТЕМ" звернулось з зустрічною позовною заявою до Акціонерного товариства "Національна атомна енергогенеруюча компанія "Енергоатом" в особі Філії "Відокремлений підрозділ "Хмельницька атомна електрична станція" про стягнення 340 693,20 грн. заборгованості, заявленої на підставі договору поставки від 25.10.2024 №53-124-01-24-24058 та додаткової угоди від 30.04.2025 №1 до нього.
В обґрунтування позовних вимог ТОВ "ТРЕЙДИНГ ЕКОСИСТЕМ" вказує на порушення АТ "Національна атомна енергогенеруюча компанія "Енергоатом" в особі Філії "Відокремлений підрозділ "Хмельницька атомна електрична станція" умов договору від 25.10.2024 №53-124-01-24-24058 та додаткової угоди від 30.04.2025 №1 до нього, а саме п. 5.1 в частині оплати за поставлений товар протягом 180 днів з дня оформлення ярлика на придатну продукцію. Враховуючи поставку відповідачу частини товару 13.06.2025 на суму 340 693,20 грн. та несплату за останній, ТОВ "ТРЕЙДИНГ ЕКОСИСТЕМ" просить стягнути з останнього 340 693,20 грн. заборгованості. 
У заяві про визнання зустрічного позову АТ "Національна атомна енергогенеруюча компанія "Енергоатом" зазначило про визнання факту поставку частини товару позивачем за договором від 25.10.2024 №53-124-01-24-24058 на суму 340 693,20 грн. та заявленого до стягнення боргу у повному обсязі. 
Представник АТ "Національна атомна енергогенеруюча компанія "Енергоатом" в судовому засіданні 24.02.2026 вимоги за первісним позовом підтримав, просив задовольнити в повному обсязі, просив врахувати заяву про визнання зустрічних позовних вимог.
Представник ТОВ "ТРЕЙДИНГ ЕКОСИСТЕМ" в судовому засіданні 26.02.2026 зустрічну позовну заяву підтримав, проти первісного позову в частині зобов`язання відповідача виконати умови договору шляхом поставки решти товару та стягнення всієї суми штрафних санкцій заперечив з підстав викладених у відзиві та запереченнях на відповідь на відзив.
Будь-які не розглянуті судом клопотання, подані учасниками процесу в межах розгляду справи, в матеріалах справи №924/1233/25 відсутні.

Обставини, які є предметом доказування у справі, та докази, якими сторони підтверджують або спростовують їх наявність.
25.10.2024 між Акціонерним товариством "Національна атомна енергогенеруюча компанія "Енергоатом", від імені якого діє філія "Відокремлений підрозділ "Хмельницька атомна електрична станція" (покупець) та Товариством з обмеженою відповідальністю "ТРЕЙДИНГ ЕКОСИСТЕМ" (постачальник) укладено договір поставки №53-124-01-24-24058 , відповідно до п. 1.1. якого постачальник зобов`язується поставити і передати у власність покупцю в передбачені договором строки товар, а покупець зобов`язується прийняти та оплатити даний товар згідно з найменуванням, асортиментом, виробником, кількістю, ціною, та з кодом згідно УКТ ЗЕД товару, які зазначаються в специфікації №1 (Додаток №1 до договору), та є невід`ємною частиною договору.
За змістом п. 1.2. договору предметом поставки по даному договору є товар: пиломатеріали в асортименті (код 03410000-7 згідно ДК 021:2015 Деревина).
Місцем виконання цього договору є місто Нетішин Хмельницької області (п. 1.3. договору).
Згідно з п. 3.1 договору строк поставки товару становить протягом 60 календарних днів з дати укладання сторонами договору.
У п. 3.2 договору сторони узгодили, що поставка товару згідно Специфікації здійснюється транспортом і за рахунок постачальника на умовах DDP згідно з ІНКОТЕРМС 2020 на склад вантажоодержувача у м. Нетішин Хмельницької області. Інформація про повну адресу складу замовника буде письмово повідомлена для постачальника протягом 5 днів з дати укладення договору, шляхом направлення з електронної адреси замовника office@khnpp.atom.gov.ua на електронну адресу постачальника відповідного листа. Постачальник зобов`язаний негайно (але не пізніше 1 робочого дня) з моменту отримання даного листа надіслати лист-підтвердження про отримання інформації щодо повної адреси складу вантажоодержувача.
Постачальник за 3 дні до відвантаження замовленої партії товару, направляє замовнику письмове повідомлення про готовність товару до відвантаження на електронну пошту office@khnpp. atom. gov.ua (п. 3.3. договору).
Згідно з п. 3.5 договору датою поставки товару є дата підписання видаткової накладної та товарно-транспортної накладної вантажоодержувачем. Ризик випадкового пошкодження або випадкового знищення товару переходить до замовника з моменту поставки товару.
Відповідно до пункту 4.1 ціна товару по договору становить 614 150,00 грн., крім того ПДВ 20% 122 830 грн., всього ціна договору: 736 980,00 грн.
Ціна за одиницю товару, кількість та загальна ціна товару по договору визначається специфікацією (специфікаціями) №1 (додаток №1 до договору) (п. 4.2 договору).
За змістом п. 5.1 договору оплату за поставлений товар покупець здійснює шляхом перерахування грошових коштів на розрахунковий рахунок Постачальника протягом 180 днів з дати оформлення ярлика на придатний Товар згідно СОУ HAЕK 038:2021 «Управління закупівлями продукції. Організація вхідного контролю продукції для ВП Компанії».
Постачальник зобов`язаний скласти належним чином електронну податкову накладну та зареєструвати її в Єдиному реєстрі податкових накладних у порядку та протягом строку, які визначені податковим кодексом України (п. 5.2 договору).
Покупець зобов`язаний своєчасно та в повному обсязі сплачувати вартість поставленого товару (п. 6.1.2 договору).
Пунктом 6.3.1. договору передбачено, що постачальник зобов`язаний забезпечити поставку товару у строки, встановлені договором.
Відповідно до пункту 8.2 договору за порушення строку поставки товару постачальник сплачує замовнику пеню у розмірі 0,1% від вартості непоставленого (недопоставленого) в строк товару за кожен день прострочення, а за прострочення поставки понад 30 днів постачальник додатково сплачує покупцю штраф у розмірі 7% від вказаної вартості.
Згідно із пунктом 8.5 договору у разі невиконання постачальником своїх зобов`язань за договором, така бездіяльність буде розцінюватися, як одностороння відмова постачальника від виконання своїх зобов`язань за договором. В такому разі постачальник зобов`язаний сплатити замовнику штраф в розмірі 20% від суми невиконаного зобов`язання.
Пунктом 8.6 договору передбачено, що сплата штрафу не звільняє постачальника від виконання зобов`язань за договором.
У п. 8.10 договору сторони погодили, що строк позовної давності за вимогами про стягнення штрафних санкцій передбачених пунктами 8.2, 8.3, 8.5. договору становить 3 роки. 
Відповідно до п. 9.4 даний договір пов`язаний з діяльністю філії «Відокремлений підрозділ «Хмельницька атомна електрична станція» AT «НАЕК «Енергоатом», якому надано право здійснювати повноваження сторони від імені юридичної особи (AT «НАЕК «Енергоатом»), в зв`язку з чим територіальна підсудність справ за участю філії «Відокремлений підрозділ «Хмельницька атомна електрична станція» відповідно до вимог статті 29 ГПК України визначається за місцезнаходженням філії «Відокремлений підрозділ «Хмельницька атомна електрична станція».
Договір поставки від 25.10.2024 підписаний представниками сторін та скріплений відтисками їх печаток.
У Додатку №1 до договору (специфікація №1) сторони визначили найменування товару, якісні характеристики, виробника, кількість, вартість (736980,00 з ПДВ), а у Додатку №2 (технічна специфікація) - технічні характеристики.
11.03.2025 відповідач звернувся до позивача з листом, в якому запропонував укласти додаткову угоду до договору поставки щодо продовження терміну поставки продукції з пропозицією сплатити відповідно до п. 8.2 договору 50851,62 грн. пені та 51588,60 грн. штрафу. При цьому, відповідач просив позивача додаткові штрафи не нараховувати.
30.04.2025 між сторонами укладено Додаткову угоду №1 до вищевказаного договору поставки, згідно зі змістом п. 2 якої узгоджено внести зміни в пункт 4.1 договору та викласти його в наступній редакції: «Ціна Товару по договору становить: 613 878,00 грн. (шістсот тринадцять тисяч вісімсот сімдесят вісім гривень 00 копійок), крім того ПДВ 20% 122 775,60 грн. (сто двадцять дві тисячі сімсот сімдесят п`ять гривень 60 копійок) Всього: 736 653,60 грн. (сімсот тридцять шість тисяч шістсот п`ятдесят три гривні 60 копійок).»
Відповідно до п. 3 Додаткової угоди продовжено до 31.05.2025 строк поставки товару по договору №53-124-01-24-24058 від 25.10.2024.
Постачальник зобов`язаний протягом 90 (дев`яносто) календарних днів з моменту підписання додаткової угоди до договору №53-124-01-24-24058 від 25.10.2024 сплатити для покупця пеню відповідно до пункту 8.2 договору в сумі 50 851,62 грн. з ПДВ та штраф в розмірі 51 588,60 грн. з ПДВ (п. 4 додаткової угоди).
За змістом п. 5 Додаткової угоди у разі невиконання або несвоєчасного виконання умов пункту 4 цієї додаткової угоди постачальник зобов`язаний на письмову вимогу покупця сплатити для покупця зазначений у пункті 4 цієї додаткової угоди штрафні санкції (пеню і штраф) у подвійному розмірі.
До вказаної Додаткової угоди №1 від 30.04.2025 до договору сторони підписали Додаток №1 (специфікація №1) сторони визначили найменування товару, якісні характеристики, виробника, кількість, вартість (736 653,00 з ПДВ), а у Додатку №2 (технічна специфікація) - технічні характеристики.
Зокрема, у Специфікації №1 узгоджено поставку товару: брус хвойних порід 50*100*4000 мм. у кількості 3,0 м.куб. на суму 30300,00 грн., брус хвойних порід 100*100*4000 мм у кількості 9,96 м.куб. на суму 100 596,00 грн., брус хвойних порід 150*150*4000 мм у кількості 22,5 м.куб. на суму 227 250,00 грн., брус хвойних порід 150*200*4000 мм у кількості 13,32 м.куб. на суму 134 532,00 грн., дошка обрізна хвойних порід 25*200*4000 мм у кількості 12,0 м.куб. на суму 121 200,00 грн. Всього на суму 736 653,60 грн. з ПДВ.
Відповідач на виконання умов договору поставки №53-124-01-24-24058 від 25.10.2024 та Додаткової угоди №1 від 30.04.2025 поставив філії "Відокремлений підрозділ "Хмельницька атомна електрична станція" АТ "НАЕК" "Енергоатом" товар на суму 340 693,20 грн. (з ПДВ), що підтверджується двосторонньою видатковою накладною №1 від 13.06.2025 та товарно-транспортною накладною №1 від 12.06.2025 форми №1-ТН (прийнято вантажоодержувачем 13.06.2025).
Зі змісту вищевказаних накладних вбачається поставка товару: брус хвойних порід 50*100*4000 мм. у кількості 3,0 м.куб. на суму 30300,00 грн. без ПДВ, брус хвойних порід 100*100*4000 мм у кількості 5,40 м.куб. на суму 54540,00 грн. без ПДВ, брус хвойних порід 150*150*4000 мм у кількості 13,23 м.куб. на суму 133623,00 грн. без ПДВ, брус хвойних порід 150*200*4000 мм у кількості 6,48 м.куб. на суму 65448,00 грн. без ПДВ.
02.10.2025 позивач звернувся до відповідача з претензією №45-30-2328/23884, в якій просив на виконання умов договору поставки №53-124-01-24-24058 від 25.10.2024 та Додаткової угоди №1 від 30.04.2025 у семиденний термін з моменту отримання претензії допоставити та передати у власність філії "ВП Хмельницька АЕС "АТ "НАЕК "Енергоатом" товар, а також сплатити штрафні санкції у сумі 492912,00 грн. у зв`язку з простроченням поставки товару за період з 03.06.2025 по 01.10.2025 включно. Зазначена претензія була направлена відповідачу 07.10.2025, що підтверджується описом вкладення до цінного листа, накладною та фіскальним чеком АТ „Укрпошта" від 07.10.2024 та даними відстеження з офіційного сайту Укрпошти. 
Оскільки відповідач за первісним позовом свої зобов`язання за договором та додатковою угодою щодо поставки решти товару належним чином не виконав, позивач звернувся до суду з вимогою про зобов`язання останнього виконати умови договору поставки №53-124-01-24-24058 від 25.10.2024 та Додаткової угоди №1 від 30.04.2025 шляхом поставки та передачі у власність акціонерному товариству «Національна атомна енергогенеруюча компанія «Енергоатом» в особі філії «Відокремлений підрозділ «Хмельницька атомна електрична станція» товару згідно зі Специфікацією на загальну суму 395 960,40 грн. з ПДВ та стягнення на підставі п. 8.2 договору 79035,37 грн. пені обрахованої за період з 03.06.2025 по 10.12.2025, 27717,23 грн. - 7% штрафу від вартості недопоставленого товару, та на підставі п.п. 4, 5 Додаткової угоди №1 від 30.04.2025 до договору 101 703,24 грн. подвійного розміру пені та 103 177,20 грн. подвійного розміру штрафу.
Водночас, враховуючи невиконання АТ «Національна атомна енергогенеруюча компанія «Енергоатом» в особі філії «Відокремлений підрозділ «Хмельницька атомна електрична станція» зобов`язань за договором поставки в частині оплати за отриманий товар, ТОВ "ТРЕЙДИНГ ЕКОСИСТЕМ" звернулось до суду з зустрічним позовом про стягнення заборгованості в розмірі 340 693,20 грн.

Норми права, застосовані судом, оцінка доказів, аргументів, наведених учасниками справи, та висновки щодо порушення, невизнання або оспорення прав чи інтересів, за захистом яких мало місце звернення до суду:
Згідно зі ст. 15 ЦК України, кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання іншою особою.
Захист свого особистого немайнового або майнового права та інтересу в суді кожна особа вправі здійснювати шляхом звернення з позовом, предмет якого або кореспондує із способами захисту, визначеними у ст. 16 ЦК України, договором або іншим законом.
Статтею 11 ЦК України передбачено, що цивільні права та обов`язки виникають із дій осіб, що передбачені актами цивільного законодавства, а також із дій осіб, що не передбачені цими актами, але за аналогією породжують цивільні права та обов`язки; підставами виникнення цивільних прав та обов`язків, зокрема, є договори та інші правочини.
У ч. 1 статті 509 ЦК України визначено, що зобов`язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку.
Частинами 1, 3, 5 ст. 626 Цивільного кодексу України встановлено, що договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Договір є двостороннім, якщо правами та обов`язками наділені обидві сторони договору. Договір є відплатним, якщо інше не встановлено договором, законом, або не випливає із суті договору.
У відповідності до положень ст.ст. 6, 627 Цивільного кодексу України сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості.
Згідно зі ст. 628 ЦК України зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства.
Договір, відповідно до ст. 629 Цивільного кодексу України, є обов`язковим для виконання сторонами.
Як вбачається із матеріалів справи, 25.10.2024 між Акціонерним товариством "Національна атомна енергогенеруюча компанія "Енергоатом", від імені якого діє філія "Відокремлений підрозділ "Хмельницька атомна електрична станція" (покупець) та Товариством з обмеженою відповідальністю "ТРЕЙДИНГ ЕКОСИСТЕМ" (постачальник) укладено договір поставки №53-124-01-24-24058 (з подальшими змінами викладеними у Додатковій угоді №1 від 30.04.2025), за змістом якого відповідач зобов`язався поставити і передати у власність покупцю в передбачені договором строки товар - пиломатеріали в асортименті (код 03410000-7 згідно ДК 021:2015 Деревина), а позивач зобов`язався прийняти та оплатити даний товар згідно з найменуванням, асортиментом, виробником, кількістю, ціною, та з кодом згідно УКТ ЗЕД товару, які зазначаються в специфікації №1 (Додаток №1 до договору), та є невід`ємною частиною договору.
Місцем виконання вказаного договору визначено місто Нетішин Хмельницької області.
Відповідно до ч. 1 ст. 712 Цивільного кодексу України за договором поставки продавець (постачальник), який здійснює підприємницьку діяльність, зобов`язується передати у встановлений строк (строки) товар у власність покупця для використання його у підприємницькій діяльності або в інших цілях, не пов`язаних з особистим, сімейним, домашнім або іншим подібним використанням, а покупець зобов`язується прийняти товар і сплатити за нього певну грошову суму.
До договору поставки застосовуються загальні положення про купівлю-продаж, якщо інше не встановлено договором, законом або не випливає з характеру відносин сторін.
Сторонами підписано Додатки №1 до договору та Додаткової угоди (специфікації №1), у яких визначено найменування товару, якісні характеристики, виробника, кількість, вартість. Загальна вартість товару з урахуванням змін вказана у розмірі 736 653,00 грн. з ПДВ.
Відповідно до частини першої статті 662 Цивільного кодексу України продавець зобов`язаний передати покупцеві товар, визначений договором купівлі-продажу.
Згідно зі статтею 663 Цивільного кодексу України продавець зобов`язаний передати товар покупцеві у строк, встановлений договором купівлі-продажу, а якщо зміст договору не дає змоги визначити цей строк, - відповідно до положень статті 530 цього Кодексу.
За змістом ч. 2 ст. 530 ЦК України якщо строк (термін) виконання боржником обов`язку не встановлений або визначений моментом пред`явлення вимоги, кредитор має право вимагати його виконання у будь-який час, крім випадків, установлених законом про банки і банківську діяльність. Боржник повинен виконати такий обов`язок у семиденний строк від дня пред`явлення вимоги, якщо обов`язок негайного виконання не випливає із договору або актів цивільного законодавства.
Згідно з п. 3.5 договору датою поставки товару є дата підписання видаткової накладної та товарно-транспортної накладної вантажоодержувачем.
Зобов`язання припиняється виконанням, проведеним належним чином (ст. 599 ЦК України).
Відповідно до ст. 610 ЦК України порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання).
На виконання умов договору поставки №53-124-01-24-24058 від 25.10.2024 та Додаткової угоди №1 від 30.04.2025 відповідач, з пропуском встановленого у договорі строку, поставив філії "Відокремлений підрозділ "Хмельницька атомна електрична станція" АТ "НАЕК" "Енергоатом" товар на суму 340 693,20 грн. (з ПДВ), що підтверджується двосторонньою видатковою накладною №1 від 13.06.2025 та товарно-транспортною накладною №1 від 12.06.2025 форми №1-ТН (прийнято вантажоодержувачем 13.06.2025).
Спірні правовідносини між сторонами у даній справі виникли з підстав неналежного виконання відповідачем як постачальником своїх договірних зобов`язань з поставки товару. Метою заявленого позову (зобов`язання виконати умови договору поставки) є спонукання відповідача до виконання передбаченого договором обов`язку.
Положення частини другої статті 16 Цивільного кодексу України передбачають такий спосіб захисту порушеного права як примусове виконання обов`язку в натурі.
Цей спосіб захисту застосовується у зобов`язальних правовідносинах у випадках, коли особа зобов`язана вчинити певні дії щодо позивача, але відмовляється від виконання цього обов`язку чи уникає його. Зокрема, цей спосіб захисту може мати місце при невиконанні обов`язку сплатити кошти, передати річ кредитору, виконати роботи чи надати послуги за відповідним договором. Обов`язок боржника виконати певні дії повинен бути встановлений договором або актом цивільного законодавства.
Подібні висновки Верховного Суду щодо застосування пункту 5 частини другої статті 16 Цивільного кодексу України та частини другої статті 20 Господарського кодексу України стосовно такого способу захисту як примусове виконання обов`язку в натурі викладені у постановах Верховного Суду від 19.05.2020 у справі № 910/9167/19, від 10.02.2021 у справі № 910/18950/19, від 06.04.2023 у справі № 908/507/22.
Як вбачається з матеріалів справи, відповідач не в повному обсязі виконав свої зобов`язання за договором поставки. На момент звернення з позовом, відповідач не поставив позивачу товар вартістю 395 960,40 грн. з ПДВ, а саме: брус хвойних порід 100*100*4000 мм у кількості 4,56 м.куб., брус хвойних порід 150*150*4000 мм у кількості 9,27 м.куб., брус хвойних порід 150*200*4000 мм у кількості 6,84 м.куб., дошка обрізна хвойних порід 25*200*4000 мм у кількості 12,0 м.куб. на загальну суму 395 960,40 грн. з ПДВ.
З огляду на викладене, заявлена позивачем вимога про зобов`язання відповідача належним чином виконати умови договору поставки №53-124-01-24-24058 від 25.10.2024 та Додаткової угоди №1 від 30.04.2025 шляхом поставки та передачі у власність акціонерному товариству «Національна атомна енергогенеруюча компанія «Енергоатом» в особі філії «Відокремлений підрозділ «Хмельницька атомна електрична станція» товару згідно зі Специфікацією на загальну суму 395 960,40 грн. з ПДВ є належним способом захисту порушеного права позивача, а тому підлягає задоволенню.
Крім того, норми чинного законодавства, зокрема положення, закріплені у статті 63 Закону України "Про виконавче провадження", передбачають можливість виконання судового рішення про зобов`язання відповідача вчинити певні дії у примусовому порядку.
Заперечення відповідача щодо неможливості поставки товару згідно умов договору поставки та додаткової угоди у зв`язку з мобілізацією керівника ТОВ "ТРЕЙДИНГ ЕКОСИСТЕМ" з 27.06.2025 до лав ЗСУ та проходженням служби у військовій частині не спростовують того, що стороною договору є юридична особа - ТОВ "ТРЕЙДИНГ ЕКОСИСТЕМ", а не керівник відповідача, з передбаченим у останніх обов`язком щодо поставки товару позивачу у строки до 23.10.2024 та до 31.05.2025, тобто в періоди до мобілізації керівника відповідача. Водночас, зазначена обставина не звільняє юридичну особу від обов`язку виконання договірних зобов`язань на узгоджених з контрагентом умовах. При цьому, ТОВ "ТРЕЙДИНГ ЕКОСИСТЕМ" не позбавлено можливості уповноважити іншу особу на виконання умов спірного договору та додаткової угоди, призначити іншого керівника, окрім конкретно визначеної фізичної особи, або ж тимчасово виконуючого обов`язки керівника для належного виконання господарських зобов`язань. 

Стосовно позовних вимог про стягнення штрафних санкцій суд зазначає таке.
За змістом ч. 2 ст. 530 ЦК України якщо строк (термін) виконання боржником обов`язку не встановлений або визначений моментом пред`явлення вимоги, кредитор має право вимагати його виконання у будь-який час, крім випадків, установлених законом про банки і банківську діяльність. Боржник повинен виконати такий обов`язок у семиденний строк від дня пред`явлення вимоги, якщо обов`язок негайного виконання не випливає із договору або актів цивільного законодавства.
У п. 3 ч.1 ст. 611 ЦК України встановлено, що у разі порушення зобов`язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом, зокрема щодо сплати неустойки.
Сторони у п. 3.1 договору поставки визначили, що строк поставки товару становить протягом 60 календарних днів з дати укладання сторонами договору. Відтак, товар мав бути поставлений до 23.12.2024 включно.
Згідно зі ст. 549 ЦК України неустойкою (штрафом, пенею) є грошова сума або інше майно, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобов`язання. Штрафом є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми невиконаного або неналежно виконаного зобов`язання. Пенею є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми несвоєчасно виконаного грошового зобов`язання за кожен день прострочення виконання.
Відповідно до ч.1 ст. 230 Господарського кодексу України (чинного на момент виникнення договірних правовідносин) штрафними санкціями визнаються господарські санкції у вигляді грошової суми (неустойка, штраф, пеня), яку учасник господарських відносин зобов`язаний сплатити у разі порушення ним правил здійснення господарської діяльності, невиконання або неналежного виконання господарського зобов`язання.
За змістом ч. 4 ст. 231 Господарського кодексу України (чинного на момент виникнення договірних правовідносин) встановлено, що у разі якщо розмір штрафних санкцій законом не визначено, санкції застосовуються в розмірі, передбаченому договором. При цьому розмір санкцій може бути встановлено договором у відсотковому відношенні до суми невиконаної частини зобов`язання або у певній, визначеній грошовій сумі, або у відсотковому відношенні до суми зобов`язання незалежно від ступеня його виконання, або у кратному розмірі до вартості товарів (робіт, послуг).
У разі порушення виконання господарських зобов`язань, чинне законодавство не встановлює для учасників господарських відносин обмежень передбачати в договорі можливість одночасного стягнення пені та штрафу, що узгоджується зі свободою договору, встановленою статтею 627 ЦК України, тобто, коли сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості.
З урахуванням викладеного, одночасне стягнення з учасника господарських відносин, який порушив господарське зобов`язання за договором, штрафу та пені не суперечить статті 61 Конституції України, оскільки згідно зі статтею 549 ЦК пеня та штраф є формами неустойки, а відповідно до статті 230 ГК України - видами штрафних санкцій, тобто, не є окремими та самостійними видами юридичної відповідальності. У межах одного виду відповідальності може застосовуватися різний набір санкцій. Наведена правова позиція узгоджується з висновками Верховного Суду викладеними у постановах від 09.02.2018 у справі №911/2813/17, від 22.03.2018 у справі №911/1351/17, від 17.05.2018 у справі №910/6046/16, від 25.05.2018 у справі №922/1720/17, від 09.07.2018 у справі № 903/647/17. 
Відповідно до ч. 2 ст. 551 ЦК України якщо предметом неустойки є грошова сума, її розмір встановлюється договором або актом цивільного законодавства.
Так, у п. 8.2 договору передбачено, що за порушення строку поставки товару постачальник сплачує замовнику пеню у розмірі 0,1% від вартості непоставленого (недопоставленого) в строк товару за кожен день прострочення, а за прострочення поставки понад 30 днів постачальник додатково сплачує покупцю штраф у розмірі 7% від вказаної вартості.
У зв`язку з простроченням поставки відповідачем товару, позивач відповідно до пункту 8.2 договору в нарахував пеню у сумі 50 851,62 грн. та штраф в розмірі 51 588,60 грн., сплату яких погоджено сторонами у п. 4 Додаткової угоди №1 від 30.05.2025 до договору поставки.
Сторони у п. 4 Додаткової угоди №1 від 30.04.2025 узгодили, що постачальник зобов`язаний протягом 90 (дев`яносто) календарних днів з моменту підписання додаткової угоди до договору №53-124-01-24-24058 від 25.10.2024 сплатити для покупця пеню відповідно до пункту 8.2 договору в сумі 50 851,62 грн. з ПДВ та штраф в розмірі 51 588,60 грн. з ПДВ.
Крім того, відповідач визнав вищевказані розміри нарахованої позивачем пені та штрафу у листі від 11.03.2025, в якому останній запропонував їх сплатити відповідно до п. 8.2 договору.
Як встановлено судом зі змісту п. 3 Додаткової угоди №1 від 30.04.2025, строк поставки товару по договору № 53-124-01-24-24058 від 25.10.2024 продовжено до 31.05.2025.
Відповідно до ч. 4 ст. 116 ГПК України якщо закінчення строку припадає на вихідний, святковий чи інший неробочий день, останнім днем строку є перший після нього робочий день.
З огляду на викладене, до 31.05.2025 включно відповідач мав виконати належним чином умови договору поставки №53-124-01-24-24058 від 25.10.2024, а відлік строку прострочення поставки товару починається з 03.06.2025.
У зв`язку з порушенням відповідачем умов договору поставки та додаткової угоди, позивач просить стягнути з останнього на підставі п. 8.2 договору 79035,37 грн. пені обрахованої за період з 03.06.2025 по 10.12.2025, 27717,23 грн. - 7% штрафу від вартості недопоставленого товару за прострочення поставки більше 30 днів.
Судом враховується, що у ч. 6 ст. 232 Господарського кодексу України (чинного на момент виникнення договірних правовідносин) було встановлено, що нарахування штрафних санкцій за прострочення виконання зобов`язання, якщо інше не встановлено законом або договором, припиняється через шість місяців від дня, коли зобов`язання мало бути виконано. 
Нарахування позивачем на підставі п. 8.2 договору пені у розмірі у розмірі 0,1% від вартості непоставленого (недопоставленого) в строк товару за кожен день прострочення, що склала 50851,62 грн., до укладення додаткової угоди №1 від 30.04.2025 до договору поставки, а також у період з 03.06.2025 по 10.12.2025 у зв`язку з новим простроченням поставки товару відповідає вимогам ч. 6 ст. 232 Господарського кодексу України чинного у визначені періоди.
Заперечення відповідача щодо відсутності вини у неможливості своєчасного виконання договірних зобов`язань з огляду на те, що директор товариства був мобілізований з 27.06.2025 до лав ЗСУ та досі проходить службу у військовій частині, не спростовують існування обов`язку у відповідача щодо належного виконання умов чинного договору та додаткової угоди в частині поставки товару у строки до 23.10.2024 та до 31.05.2025. 
Окремо позивач нарахував до стягнення з відповідача на підставі п.п. 4, 5 Додаткової угоди №1 від 30.04.2025 до договору поставки №53-124-01-24-24058 від 25.10.2024 101 703,24 грн. подвійного розміру пені та 103 177,20 грн. подвійного розміру штрафу обрахованих на розміри пені та штрафу визначені у п. 4 Додаткової угоди №1.
За змістом п. 5 Додаткової угоди у разі невиконання або несвоєчасного виконання умов пункту 4 цієї додаткової угоди постачальник зобов`язаний на письмову вимогу покупця сплатити для покупця зазначений у пункті 4 цієї додаткової угоди штрафні санкції (пеню і штраф) у подвійному розмірі.
Відповідно до змісту статей 509, 524, 533-535 ЦК грошовим є зобов`язання, виражене у грошових одиницях, що передбачає обов`язок боржника сплатити гроші на користь кредитора, який має право вимагати від боржника виконання цього обов`язку. Тобто грошовим є будь-яке зобов`язання, в якому праву кредитора вимагати від боржника сплати коштів кореспондує обов`язок боржника з такої сплати.
Зобов`язання зі сплати штрафних санкцій має визначатися згідно з укладеним сторонами договором, інакше буде порушуватися принцип свободи договору, оскільки сторони мають право і не встановлювати жодних санкцій за порушення строків розрахунку.
У ст. 61 Конституції України встановлено, що ніхто не може бути двічі притягнений до юридичної відповідальності одного виду за одне й те саме правопорушення.
Вказана норма виключає можливість подвійного застосування до відповідача за одне й те саме правопорушення санкції одного виду (штрафу).
Водночас, з аналізу змісту п. 8.2 договору поставки вбачається, що сторонами передбачено штрафні санкції за порушення строку поставки товару (майнового зобов`язання), а у п.п. 4, 5 Додаткової угоди - за прострочення виконання грошового зобов`язання. Таким чином, передбачено застосування двох окремих штрафних санкцій за порушення двох окремих видів господарських зобов`язань, що у контексті встановлених у цій справі обставин не дозволяє стверджувати про подвійну відповідальність за єдине порушення. Вказаним спростовуються твердження відповідача про подвійну відповідальність за одне правопорушення. 
При цьому, при узгодженому сторонами в додатковій угоді до договору поставки нарахування штрафу в сумі 51 588,60 грн. за непоставлений товар за договором, позивач просить стягнути на підставі п. 5 додаткової угоди подвійний розмір останнього, а також 27717,23 грн. 7% штрафу від вартості недопоставленого товару за прострочення поставки більше 30 днів.
З огляду на те, що позивачем заявлено до стягнення подвійний розмір вже нарахованого штрафу за несвоєчасну поставку товару відповідачем після продовження строку, то нарахування позивачем 27717,23 грн. 7% штрафу від вартості недопоставленого товару за прострочення поставки більше 30 днів є подвійною відповідальністю, відтак у задоволенні позовних вимог про стягнення 27717,23 грн. штрафу належить відмовити. 
Проведеним судом перерахунком заявлених до стягнення розмірів 180 738,61 грн. пені та 103 177,20 грн. штрафу на підставі п. 8.2 договору поставки та п. 5 Додаткової угоди №1 від 30.04.2025 до договору поставки, встановлено, що останні обраховано в межах максимального розміру та є обґрунтованими.
З приводу заперечень відповідача стосовно необґрунтованого включення податку на додану вартість до складу пені та штрафу визначених у додатковій угоді спростовується тим, що при проведенні судом перерахунків визначених у додатковій угоді пені та штрафу встановлено нарахування останніх на загальну суму непоставленого товару з ПДВ, що узгоджується з чинним законодавством України та умовами укладених між сторонами угод, та без додаткових нарахувань у вигляді ПДВ. Окрім цього, позивач надав пояснення щодо допущення описки у змісті п. 4 додаткової угоди з приводу зазначення про ПДВ. 
Посилання відповідача у відзиві на висновок Об`єднаної палати Касаційного господарського суду у складі Верховного Суду викладений у постанові від 20.11.2020 у справі №916/1319/19, у якій предметом спору було стягнення орендних платежів після закінчення терміну дії договору оренди нежитлового приміщення та стягнення неустойки в порядку частини другої статті 785 ЦК України. Відтак застосування вищевказаної постанови, у якій фактичні обставини справи суттєво відрізняються від справи №924/1233/25 не є релевантним та прийнятним.
Між тим, судом враховується, що у випадку нарахування неустойки, яка є явно завищеною, не відповідає передбаченим у пункті 6 ст. 3, частині третій ст. 509 та частинах першій, другій ст. 627 Цивільного кодексу України засадам справедливості, добросовісності, розумності як складовим елементам загального конституційного принципу верховенства права, суд має право її зменшити. Наявність у кредитора можливості стягувати із споживача надмірні грошові суми, як неустойку, спотворює її дійсне правове призначення, оскільки із засобу розумного стимулювання боржника виконувати основне грошове зобов`язання неустойка перетворюється на несправедливо непомірний тягар для споживача та джерело отримання невиправданих додаткових прибутків кредитором (рішення Конституційного Суду від 11.07.2013р. №7-рп/2013).
Згідно ч. 3 ст. 551 ЦК України розмір неустойки може бути зменшений за рішенням суду, якщо він значно перевищує розмір збитків, та за наявності інших обставин, які мають істотне значення. При цьому відсутність чи невисокий розмір збитків може бути підставою для зменшення судом розміру неустойки, що стягується з боржника. Вирішуючи питання про зменшення розміру пені та штрафу, які підлягають стягненню зі сторони, що порушила зобов`язання, суд повинен з`ясувати наявність значного перевищення розміру неустойки перед розміром збитків, а також об`єктивно оцінити, чи є даний випадок винятковим, виходячи з інтересів сторін, які заслуговують на увагу, ступеня виконання зобов`язань, причини неналежного виконання або невиконання зобов`язання, незначності прострочення у виконанні зобов`язання, невідповідності розміру пені наслідкам порушення, негайного добровільного усунення винною стороною порушення та його наслідків.
Зі змісту наведених норм випливає, що при вирішенні питання про можливість зменшення неустойки, суд бере до уваги майновий стан сторін і оцінює співвідношення розміру заявлених штрафних санкцій, зокрема, із розміром збитків кредитора, враховує інтереси обох сторін.
Таким чином, вирішення питання про зменшення неустойки та розмір, до якого вона підлягає зменшенню, закон відносить на розсуд суду, який, оцінивши надані сторонами докази та обставини справи у їх сукупності, на власний розсуд вирішує питання про наявність або відсутність у кожному конкретному випадку обставин, за яких можливе зменшення пені. Аналогічна правова позиція викладена у постановах Верховного Суду, зокрема, від 3 липня 2019 року у справі №917/791/18, від 29 вересня 2020 року в справі №909/1240/19 (909/1076/19), від 24 грудня 2020 року в справі №914/1888/19, від 26 січня 2021 року в справі №916/880/20, від 26 січня 2021 року в справі №916/880/20.
При цьому, виходячи з принципів добросовісності, розумності, справедливості та пропорційності, суд, в тому числі і з власної ініціативи, може зменшити розмір неустойки (пені) до її розумного розміру.
Аналогічна позиція викладена у постанові Верховного Суду від 30 березня 2021 року в справі №902/538/18.
У постанові №911/2269/22 від 19.01.20.24 Об`єднана палата Касаційного господарського суду у складі Верховного Суду навела висновок, що у силу положень статті 3 ЦК України застосування неустойки має здійснюватися із дотриманням принципу розумності, добросовісності та справедливості. Якщо відповідальність боржника перед кредитором за неналежне виконання обов`язку щодо своєчасного розрахунку не обмежена жодними межами, а залежить виключно від встановлених договором процентів (штрафу, пені, річних відсотків), то за певних обставин обсяг відповідальності може бути нерозумним з огляду на його непропорційність наслідкам правопорушення. Він може бути несправедливим щодо боржника, а також щодо третіх осіб, оскільки майновий тягар відповідних виплат може унеможливити виконання боржником певних зобов`язань, зокрема з виплати заробітної плати своїм працівникам та іншим кредиторам, тобто цей тягар може бути невиправдано обтяжливим чи навіть непосильним. У таких випадках невизнання за судом права на зменшення розміру відповідальності може призводити до явно нерозумних і несправедливих наслідків. Тобто має бути дотриманий розумний баланс між інтересами боржника та кредитора.
Слід зазначити, що чинним законодавством не врегульований розмір (відсоткове співвідношення) можливого зменшення штрафних санкцій. Відповідно, таке питання вирішується господарським судом згідно зі статтею 86 Господарського процесуального кодексу України, тобто за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Вказана позиція узгоджується з висновками Верховного Суду викладеними у постанові від 20.12.2023 у справі №910/3600/22.
Конституційний Суд України в рішенні від 11 липня 2014 року №7-рп/2013 у справі №1-12/2013 сформував правову позицію, що наявність у кредитора можливості стягувати зі споживача надмірні грошові суми як неустойку спотворює її дійсне правове призначення, оскільки із засобу розумного стимулювання боржника виконувати основне грошове зобов`язання неустойка перетворюється на несправедливо непомірний тягар для споживача та джерело отримання невиправданих додаткових прибутків кредитором.
Загальною ознакою цивільно-правової відповідальності є її компенсаторний характер. Заходи цивільно-правової відповідальності спрямовані не на покарання боржника, а на відновлення майнової сфери потерпілого від правопорушення. Одним із принципів цивільного права є компенсація майнових втрат особи, що заподіяні правопорушенням, вчиненим іншою особою. Неустойка спрямована на забезпечення компенсації майнових втрат постраждалої сторони. Для того, щоб неустойка не набула ознак каральної санкції, діє правило частини 3 статті 551 Цивільного кодексу України про те, що суд вправі зменшити розмір неустойки, якщо він є завеликим порівняно зі збитками, які розумно можна було би передбачити.
Аналогічна правова позиція наведена в постанові Верховного Суду від 16 березня 2021 року по справі №922/266/20.
При цьому зменшення розміру заявленої до стягнення неустойки є правом суду, а за відсутності у законі переліку таких виняткових обставин, господарський суд, оцінивши подані сторонами докази та обставини справи у їх сукупності, на власний розсуд вирішує питання про наявність або відсутність у кожному конкретному випадку обставин, за яких можливе зменшення неустойки.
При цьому, слід звернути увагу, що законодавець надає суду право зменшувати розмір неустойки, а не звільняти боржника від її сплати. Поряд з цим сукупність обставин у конкретних правовідносинах (формальні ознаки прострочення боржника, порушення зобов`язання з вини кредитора - стаття 616 ЦК України тощо) можуть вказувати на несправедливість стягнення з боржника неустойки в будь-якому істотному розмірі. Визначення справедливого розміру неустойки належить до дискреційних повноважень суду.
У зв`язку з викладеним Суд зазначає, що індивідуальний характер підстав, якими у конкретних правовідносинах обумовлюється зменшення судом розміру неустойки (що підлягає стягненню за порушення зобов`язання), а також дискреційний характер визначення судом розміру, до якого суд її зменшує, зумовлюють висновок про відсутність універсального максимального і мінімального розміру неустойки, на який її може бути зменшено, що водночас вимагає, щоб цей розмір відповідав принципам верховенства права. Позиція узгоджується з висновками Верховного Суду викладеними у постанові від 04.02.2020 у справі № 918/116/19 та від 08.02.2024 у справі №916/2266/22.
Суд зауважує, якщо відповідальність боржника перед кредитором за неналежне виконання обов`язку щодо своєчасного розрахунку не обмежена жодними межами, а залежить виключно від встановлених договором процентів (штрафу, пені, річних відсотків), то за певних обставин обсяг відповідальності може бути нерозумним з огляду на його непропорційність наслідкам правопорушення. Він може бути несправедливим щодо боржника, а також щодо третіх осіб, оскільки майновий тягар відповідних виплат може унеможливити виконання боржником певних зобов`язань, зокрема з виплати заробітної плати своїм працівникам та іншим кредиторам, тобто цей тягар може бути невиправдано обтяжливим чи навіть непосильним. У таких випадках невизнання за судом права на зменшення розміру відповідальності може призвести до явно нерозумних і несправедливих наслідків. Тобто має бути дотриманий розумний баланс між інтересами боржника та кредитора.
Аналогічна правова позиція викладена в постанові Великої Палати Верховного Суду від 18 березня 2020 року у справі №902/417/18.
Враховуючи положення діючого законодавства, з огляду на всі фактичні обставини справи, важливість збереження господарської діяльності сторін, часткову поставку товару відповідачем, періоди прострочення, зважаючи на відсутність у позивача будь-якої шкоди або прямих збитків внаслідок неналежного виконання відповідачем своїх зобов`язань за договором, у той час як негативні наслідки, спричинені позивачу простроченням виконання грошового зобов`язання, компенсуються сплатою штрафних санкцій, які заявлено в істотному розмірі, суд вважає за необхідне зменшити розмір пені до 90369,31 грн. та штрафу до 51588,60 грн. 
Суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів (ч. 1 ст. 86 ГПК України).
Згідно з ч. 1 ст. 14 ГПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках.
Відповідно до ст. 73 ГПК України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.
Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених законом (ч. 3 ст. 13, ст. 74 ГПК України).
З огляду на вищезазначене, враховуючи встановлені судом факти та зміст позовних вимог, суд вважає за належне позовні вимоги за первісним позовом задовольнити частково, зобов`язати ТОВ "ТРЕЙДИНГ ЕКОСИСТЕМ" виконати умови договору поставки №53-124-01-24-24058 від 25.10.2024 та Додаткової угоди №1 від 30.04.2025 шляхом передачі у власність Акціонерного товариства «Національна атомна енергогенеруюча компанія «Енергоатом» (код ЄДРПОУ 24584661) в особі філії «Відокремлений підрозділ «Хмельницька атомна електрична станція» (30100, Хмельницька обл., місто Нетішин, вул. Енергетиків, буд. 20, код ЄДРПОУ 21313677) решти товару визначеного Специфікацією до договору та додаткової угоди на загальну суму 395 960,40 грн. та стягнути з відповідача на користь позивача 90369,31 грн. пені та 51588,60 грн. штрафу. У стягненні 79305,83 грн. штрафу та 90369,30 грн. пені належить відмовити.
Відповідно до ст.129 Господарського процесуального кодексу України, судові витрати по оплаті судового збору покладаються на відповідача пропорційно розміру задоволених вимог. При цьому в частині стягненої пені та штрафу у визначеному судом розмірі судовий збір покладається на відповідача повністю без урахування їх зменшення.

Стосовно зустрічних позовних вимог: 
Згідно зі змістом ч.ч. 1, 2 ст. 692 ЦК України покупець зобов`язаний оплатити товар після його прийняття або прийняття товаророзпорядчих документів на нього, якщо договором або актами цивільного законодавства не встановлений інший строк оплати товару. Покупець зобов`язаний сплатити продавцеві повну ціну переданого товару.
У п. 5.1 договору сторони узгодили, що оплату за поставлений товар покупець здійснює шляхом перерахування грошових коштів на розрахунковий рахунок Постачальника протягом 180 днів з дати оформлення ярлика на придатний Товар згідно СОУ HAЕK 038:2021 «Управління закупівлями продукції. Організація вхідного контролю продукції для ВП Компанії».
Покупець зобов`язаний своєчасно та в повному обсязі сплачувати вартість поставленого товару (п. 6.1.2 договору).
Водночас, відповідно до п. 3 Додаткової угоди строк поставки товару по договору №53-124-01-24-24058 від 25.10.2024 продовжено до 31.05.2025.
Як встановлено вище судом, на виконання умов договору поставки №53-124-01-24-24058 від 25.10.2024 та Додаткової угоди №1 від 30.04.2025 поставка частини товару на суму 340 693,20 грн. (з ПДВ) відповідачем відбулась 13.06.2025, що підтверджується двосторонньою видатковою накладною №1 від 16.06.2025 та товарно-транспортною накладною №1 від 12.06.2025 форми №1-ТН (прийнято вантажоодержувачем 13.06.2025) та не заперечується сторонами, то строк оплати останнього настав.
Судом враховується, що АТ "Національна атомна енергогенеруюча компанія "Енергоатом" у заяві про визнання зустрічного позову зазначило про визнання факту поставки частини товару ТОВ "ТРЕЙДИНГ ЕКОСИСТЕМ" за договором від 25.10.2024 №53-124-01-24-24058 на суму 340 693,20 грн. та визнання заявленого до стягнення боргу у заявленому розмірі. 
Беручи до уваги наведені вище положення закону, враховуючи встановлені судом факти та зміст позовних вимог, враховуючи визнання зустрічних позовних вимог АТ "Національна атомна енергогенеруюча компанія "Енергоатом" до початку розгляду справи по суті, суд вважає за належне позовні вимоги за зустрічним позовом про стягнення 340 693,20 грн. заборгованості задовольнити повністю. 
У ч. 1 ст. 130 ГПК України визначено, що у разі укладення мирової угоди до прийняття рішення у справі судом першої інстанції, відмови позивача від позову, визнання позову відповідачем до початку розгляду справи по суті суд у відповідній ухвалі чи рішенні у порядку, встановленому законом, вирішує питання про повернення позивачу з державного бюджету 50 відсотків судового збору, сплаченого при поданні позову, а в разі якщо домовленості про укладення мирової угоди, відмову позивача від позову або визнання позову відповідачем досягнуто сторонами за результатами проведення медіації - 60 відсотків судового збору, сплаченого при поданні позову. Подібна норма викладена у ч. 3 ст. 7 Закону України "Про судовий збір".
Позивач за зустрічним позовом при зверненні до суду через підсистему "Електронний суд" сплатив 4088,31 грн. згідно платіжної інструкції №181 від 13.01.2026.
З огляду на визнання АТ "Національна атомна енергогенеруюча компанія "Енергоатом" зустрічних позовних вимог до початку розгляду справи №924/1233/25 по суті, з урахуванням ч. 1 ст. 130 ГПК України та ч. 3 ст. 7 Закону України "Про судовий збір", суд вважає за належне повернути Товариству з обмеженою відповідальністю "ТРЕЙДИНГ ЕКОСИСТЕМ" 2044,16 грн. - 50 відсотків судового збору, сплаченого при поданні зустрічного позову згідно платіжної інструкції №181 від 13.01.2026, а решту судового збору стягнути з відповідача за зустрічним позовом у зв`язку з задоволенням позовних вимог.

Керуючись ст.ст. 2, 13, 14, 20, 129, 130, 233, 236, 237, 238, 240, 241, 326, 327 Господарського процесуального кодексу України, суд -
ВИРІШИВ:
1. Первісний позов задовольнити частково.
Товариству з обмеженою відповідальністю "ТРЕЙДИНГ ЕКОСИСТЕМ" (76018, Івано-Франківська обл., Івано-Франківський р-н, місто Івано-Франківськ, вул. Сахарова Академіка, буд. 23, корп. Д, офіс 7, код ЄДРПОУ 43614929) виконати умови договору поставки №53-124-01-24-24058 від 25.10.2024 та Додаткової угоди №1 від 30.04.2025 шляхом передачі у власність Акціонерного товариства «Національна атомна енергогенеруюча компанія «Енергоатом» (код ЄДРПОУ 24584661) в особі філії «Відокремлений підрозділ «Хмельницька атомна електрична станція» (30100, Хмельницька обл., місто Нетішин, вул. Енергетиків, буд. 20, код ЄДРПОУ 21313677) решти товару визначеного Специфікацією до договору та додаткової угоди на загальну суму 395 960,40 грн.
Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю "ТРЕЙДИНГ ЕКОСИСТЕМ" (76018, Івано-Франківська обл., Івано-Франківський р-н, місто Івано-Франківськ, вул. Сахарова Академіка, буд. 23, корп. Д, офіс 7, код ЄДРПОУ 43614929) на користь Акціонерного товариства "Національна атомна енергогенеруюча компанія "Енергоатом" (код ЄДРПОУ 24584661) в особі філії "Відокремлений підрозділ "Хмельницька атомна електрична станція" (30100, Хмельницька обл., місто Нетішин, вул. Енергетиків, буд. 20, код ЄДРПОУ 21313677) 90369,31 грн. пені, 51588,60 грн. штрафу та 8158,52 грн. судового збору.
У стягненні 79305,83 грн. штрафу та 90369,30 грн. пені відмовити.
2. Зустрічний позов задовольнити. 

Стягнути з Акціонерного товариства "Національна атомна енергогенеруюча компанія "Енергоатом" (код ЄДРПОУ 24584661) в особі філії "Відокремлений підрозділ "Хмельницька атомна електрична станція" (30100, Хмельницька обл., місто Нетішин, вул. Енергетиків, буд. 20, код ЄДРПОУ 21313677) на користь Товариства з обмеженою відповідальністю "ТРЕЙДИНГ ЕКОСИСТЕМ" (76018, Івано-Франківська обл., Івано-Франківський р-н, місто Івано-Франківськ, вул. Сахарова Академіка, буд. 23, корп. Д, офіс 7, код ЄДРПОУ 43614929) 340 693,20 грн. заборгованості та 2044,16 грн. судового збору.

3. Після набрання рішенням законної сили, видати накази.

4. Повернути Товариству з обмеженою відповідальністю "ТРЕЙДИНГ ЕКОСИСТЕМ" (76018, Івано-Франківська обл., Івано-Франківський р-н, місто Івано-Франківськ, вул. Сахарова Академіка, буд. 23, корп. Д, офіс 7, код ЄДРПОУ 43614929) з Державного бюджету України 2044,15 грн. судового збору сплаченого згідно платіжної інструкції №181 від 13.01.2026.

Рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано.
У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду (ч. ч. 1, 2 ст. 241 ГПК України).
Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом двадцяти днів з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було проголошено скорочене (вступну та резолютивну частини) рішення суду, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення (ч. 1 ст. 256 ГПК України).
Апеляційна скарга подається до Північно-західного апеляційного господарського суду в порядку, передбаченому ст. 257 ГПК України.

Рішення надіслати сторонам за допомогою підсистем ЄСІТС в електронний кабінет, а у разі відсутності такої можливості - рекомендованим листом з повідомленням про вручення.
Повний текст рішення складений та підписаний 02.03.2026.

Суддя Андрій ЯРОЦЬКИЙ