МИКОЛАЇВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
Р І Ш Е Н Н Я
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
16 лютого 2026 р. 	справа № 400/12527/25 	
м. Миколаїв
Миколаївський окружний адміністративний суд, у складі судді Мороза А.О., в спрощеному позовному провадженні без повідомлення сторін, в письмовому провадженні, розглянув адміністративну справу
за позовом	ОСОБА_1 , АДРЕСА_1 , 	

до відповідача	Головного управління Пенсійного фонду України в Миколаївській області, вул. Морехідна, 1, м. Миколаїв, 54008, 	

про	визнання дій протиправними та зобов`язання вчинити певні дії	

В С Т А Н О В И В:
ОСОБА_1 (далі - позивачка) звернулась з позовом до Головного управління Пенсійного фонду України в Миколаївській області (далі - відповідач), в якому просить суд: 
- визнати протиправними дії відповідача щодо відмови у призначенні та виплати пенсії позивачці з 02.02.22 р.;
- зобов`язати відповідача призначити та виплатити пенсію позивачці з 02.02.22 р. у відповідності до вимог пункту "б" статті 50 Закону України від 09.04.92 р. № 2262 «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб» з урахуванням раніше проведених виплат.
В обґрунтування своїх вимог, позивачка посилається на протиправність дій відповідача в частині визначення дати призначення пенсії. Позивачка вважає, що такою є дата наступного дня після звільнення зі служби з 02.02.22 р. Позивачка зазначила, що до ІНФОРМАЦІЯ_1 вона звернулась вчасно з питанням підготовки необхідних документів для призначення пенсії та подання заяви. Формування необхідних документів, у тому числі особової справи лише в липні 2023 р., знищеної через повномасштабну війну рф проти України не залежало від позивачки. 
Від відповідача надійшов відзив, в якому він просить відмовити у задоволенні позову та зазначає, що 11.08.23 р. до ГУ ПФУ в Миколаївській області від ІНФОРМАЦІЯ_2 надійшов пакет документів із заявою позивачки від 25.07.23 р. для призначення пенсії за вислугу років відповідно до п. "6" статті 12 Закону України від 09.04.92 р. № 2262 «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб». Згідно з витягом із наказу командира військової частини НОМЕР_1 (по стройовій частині) від 01.02.22 р. № 26 позивачка звільнена з військової служби з 01.02.22 р. Пенсію за вислугу років відповідно до Закону № 2262 позивачці призначено з 11.08.22 р. згідно з пунктом 11 розділу І Порядку № 3-1. 
Суд відкрив провадження у справі за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін. 
Справу розглянуто в порядку письмового провадження. 
Вирішуючи спір, суд виходить з наступного. 
Позивачка перебуває на обліку в Головному управлінні Пенсійного фонду України в Миколаївській області та отримує пенсію за вислугу років з 11.08.22 р. відповідно до Закону України від 09.04.92 р. № 2262 «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб». 
04.09.25 р. позивачка звернулась до територіального органу Пенсійного фонду України із заявою про перерахунок пенсії за вислугу років, а саме з дати - 02.02.22 р. 
19.09.25 р. Головним управлінням Пенсійного фонду України в Миколаївській області надано роз`яснення № 15494-14267/К-02/8-1400/25, в якому зазначило, що згідно з частиною третьою статті 50 Закону № 2262 пенсія за минулий час при несвоєчасному зверненні призначається з дня виникнення права на пенсію, але не більш як за 12 місяців перед зверненням за пенсією. 11.08.23 р. до ГУ ПФУ в Миколаївській області від ІНФОРМАЦІЯ_2 надійшов пакет документів із заявою позивачки від 25.07.23 р. для призначення пенсії за вислугу років відповідно до п. "6" статті 12 Закону № 2262, тому, пенсію призначено з 11.08.22 р. і підстав для перерахунку не має. 
Вважаючи протиправною відмову відповідача у призначені та виплаті позивачці пенсії з 02.02.22 р., звернулась до суду з даним позовом. 
Спір у цій справи зводиться до дати, з якою позивачці призначена пенсія. Остання вважає, що такою датою є дата наступного дня після звільнення зі служби - 02.02.22 р.
Спеціальним законом, який регулює правовідносини у сфері пенсійного забезпечення громадян України із числа осіб, які перебували на військовій службі, в тому числі в податковій міліції є Закон України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб» від 09.04.92 р. № 2262-ХІІ (далі - Закон № 2262-XII).
Згідно з частиною першою статті 1 Закону № 2262-ХІІ особи офіцерського складу, прапорщики і мічмани, військовослужбовці надстрокової служби та військової служби за контрактом, особи, які мають право на пенсію за цим Законом при наявності встановленої цим Законом вислуги на військовій службі, службі в органах внутрішніх справ, Національній поліції, Службі судової охорони і в державній пожежній охороні, службі в Державній службі спеціального зв`язку та захисту інформації України, в органах і підрозділах цивільного захисту, податкової міліції, Державної кримінально-виконавчої служби України мають право на довічну пенсію за вислугу років.
Статтею 48 Закону № 2262-ХІІ визначено, що заява про призначення пенсії згідно з цим Законом подається до територіального органу Пенсійного фонду України або до уповноваженого ним органу чи уповноваженій особі в порядку, встановленому правлінням Пенсійного фонду України за погодженням із центральним органом виконавчої влади, що забезпечує формування державної політики у сферах трудових відносин, соціального захисту населення, іншими заінтересованими центральними органами виконавчої влади та Службою зовнішньої розвідки. При цьому днем звернення за призначенням пенсії є день подання до відповідного органу Пенсійного фонду України письмової заяви про призначення пенсії з усіма необхідними для вирішення цього питання документами, а в разі пересилання заяви і документів поштою - дата їх відправлення.
Згідно з пунктом б і в частини першої статті 50 Закону № 2262-ХІІ пенсії відповідно до цього Закону призначаються особам з числа військовослужбовців (крім військовослужбовців строкової служби) рядового, сержантського, старшинського та офіцерського складу та деяким іншим особам, які мають право на пенсію за цим Законом відповідно до пунктів а, в статті 12 цього Закону, - з наступного дня після звільнення їх зі служби, але не раніше того дня, по який їм сплачено грошове забезпечення, а членам сімей зазначених осіб, які мають право на пенсію за цим Законом, а також пенсіонерів з їх числа - з дня смерті годувальника, але не раніше того дня, по який йому сплачено грошове забезпечення або пенсію, крім випадків призначення їм пенсій з більш пізніх строків. Особам, які мають право на пенсію за цим Законом, які визнані особами з інвалідністю до закінчення трьох місяців з дня звільнення їх зі служби внаслідок захворювання (травми, поранення, контузії, каліцтва тощо), яке виникло в період проходження військової служби чи під час перебування в полоні або заручником, якщо полонення чи захоплення заручником не було добровільним і особа, яка має право на пенсію за цим Законом, перебуваючи в полоні або заручником, не вчинила злочину проти миру і людства, пенсія призначається з наступного дня після звільнення їх зі служби, але не раніше того дня, по який їм сплачено грошове забезпечення. Особам, які мають право на пенсію за цим Законом відповідно до пункту "б" статті 12 цього Закону, - з наступного дня після звільнення зі служби
Частиною третьою статті 50 Закону № 2262-ХІІ встановлено, що пенсія за минулий час при несвоєчасному зверненні призначається з дня виникнення права на пенсію, але не більш як за 12 місяців перед зверненням за пенсією.
Порядок подання документів для призначення (перерахунку) пенсій відповідно до Закону України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб» затверджено Постановою правління Пенсійного Фонду України від 30.01.07 р. № 3-1, що зареєстрована в Міністерстві юстиції України 15.02.07 р. за № 135/13402 (далі - Порядок № 3-1).
Відповідно до п.1 зазначеного Порядку заяви про призначення пенсії за вислугу років та по інвалідності особам, звільненим зі служби, які мають право на пенсію згідно із Законом, подаються цими особами до головних управлінь Пенсійного фонду в Автономній Республіці Крим, областях, містах Києві та Севастополі (далі - органи, що призначають пенсії) через уповноважені структурні підрозділи Міністерства оборони України, Міністерства внутрішніх справ України, Міністерства України з питань надзвичайних ситуацій та у справах захисту населення від наслідків Чорнобильської катастрофи, Міністерства транспорту та зв`язку України, Служби безпеки України, Служби зовнішньої розвідки України, Управління державної охорони України, Державної служби спеціального зв`язку та захисту інформації України, Державної прикордонної служби України, Державної податкової адміністрації України, Державного департаменту України з питань виконання покарань ( далі - міністерства та інші органи). Міністерства та інші органи визначають уповноважені структурні підрозділи, на які за їх рішенням покладаються функції щодо підготовки та подання до органів, що призначають пенсії, необхідних для призначення пенсії документів ( далі - уповноважені структурні підрозділи).
Згідно із п.12 Порядку № 3-1 уповноважений структурний підрозділ у 10-денний термін з дня одержання заяви про призначення пенсії оформляє всі необхідні документи і своє подання про призначення пенсії (додаток 2), ознайомлює з ним особу, якій оформлюється пенсія, і направляє до органу, що призначає пенсії за місцем проживання особи. Уповноважений структурний підрозділ надає допомогу особі в одержанні відсутніх на момент подання заяви документів для призначення пенсії. У разі, якщо підготовлені не всі необхідні для призначення пенсії документи, подаються наявні документи, а документи, яких не вистачає, подаються додатково в строки, визначені пунктом 6 цього Порядку.
У свою чергу, у відповідності до п. 14 Порядку № 3-1 орган, що призначає пенсії, розглядає питання про призначення пенсії або про відновлення виплати раніше призначеної пенсії, а також про переведення з одного виду пенсії на інший при зверненні особи з відповідною заявою.
Слід зазначити, що у відповідності до п. п. 6, 17, 18 Порядку № 3-1, днем звернення за призначенням пенсії є день подання до відповідного органу, що призначає пенсії, письмової заяви про призначення пенсії з усіма необхідними для вирішення цього питання документами, а в разі пересилання заяви і документів поштою - дати їх відправлення.
У разі, якщо до заяви про призначення пенсії додані не всі необхідні документи, заявнику (посадовій особі уповноваженого структурного підрозділу) роз`яснюється, які документи необхідно надати додатково. При поданні документів до закінчення тримісячного терміну з дня отримання роз`яснення днем звернення за призначенням пенсії вважається день подання заяви або дата відправлення документів поштою.
Не пізніше 10 днів після надходження заяви з необхідними для призначення, переведення з одного виду пенсії на інший та відновлення раніше призначеної пенсії документами орган, що призначає пенсію, розглядає подані документи та приймає рішення щодо призначення, переведення з одного виду пенсії на інший та відновлення раніше призначеної пенсії або про відмову в призначенні, переведенні з одного виду пенсії на інший та відновленні раніше призначеної пенсії.
Рішення щодо призначення, переведення з одного виду пенсії на інший та відновлення раніше призначеної пенсії оформляється розпорядженням органу, що призначає пенсії.
Судом встановлено, що згідно з витягом із наказу командира військової частини НОМЕР_1 (по стройовій частині) від 01.02.22 р. № 26 позивачка звільнена з військової служби з 01.02.22 р., в свою чергу 11.08.23 р. до ГУ ПФУ в Миколаївській області від ІНФОРМАЦІЯ_2 надійшов пакет документів із заявою позивачки від 25.07.23 р. для призначення пенсії за вислугу років відповідно до п. "6" статті 12 Закону № 2262.
Суд зауважує, що підставою для призначення пенсії за вислугу років відповідно Закону України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб» у межах спірних правовідносин є заява позивачки від 25.07.23 р. та надходження всіх документів 11.08.23 р.
У суду відсутні підстави для застосування до спірних правовідносин вимог пункту «б» статті 50 Закону України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб», оскільки звернення до органу ПФУ 11.08.23 р., при звільненні зі служби 01.02.22 р., не може вважатися своєчасним зверненням за призначенням пенсії.
Суд відхиляє посилання позивачки на своєчасне звернення до ІНФОРМАЦІЯ_1 із питанням підготовки документів для призначення їй пенсії та відновлення її особової справи лише в липні 2023 р., оскільки днем звернення за призначенням пенсії є день подання до відповідного органу, що призначає пенсії, письмової заяви про призначення пенсії з усіма необхідними для вирішення цього питання документами, відтак днем звернення з відповідною заявою та документами є саме 11.08.23 р., а не звернення позивачки до ІНФОРМАЦІЯ_1 з заявою щодо підготовки документів для призначення пенсії.
Суд, також зауважує, що пенсійним законодавством не передбачено поновлення чи зміна строку призначення пенсії або звернення з заявою про її призначення через воєнний стан чи початок повномасштабної війни рф проти України, на які посилається позивачка, як на обґрунтування своєчасного звернення з заявою про призначення пенсії. 
Отже, відповідачем правомірно призначено позивачці пенсію з 11.08.23 р., тобто не більш як за 12 місяців перед зверненням за пенсією. 
Відповідно до ст. 9 КАС України розгляд та вирішення справ в адміністративних судах здійснюється на засадах змагальності сторін та свободи в наданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості.
Відповідно до ч. 1 ст. 72 та ч. 1 ст. 73 КАС України, доказами в адміністративному судочинстві є будь-які фактичні дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин, що обґрунтовують вимоги і заперечення осіб, які беруть участь у справі, та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Належними є докази, які містять інформацію щодо предмету доказування.
Відповідно до ч. 1, 2 ст. 77 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення. В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.
Судові витрати покладаються на позивачку. 
Керуючись ст. ст. 2, 19, 139, 241-246, 262 КАС України, суд, -

В И Р І Ш И В:

1. У задоволенні позову ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_2 ) до Головного управління Пенсійного фонду України в Миколаївській області (вул. Морехідна буд. 1, м. Миколаїв, 54008, ЄДРПОУ 13844159), відмовити. 
2. Рішення суду першої інстанції набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи в порядку, визначеному ст. 255 КАС України. Апеляційна скарга може бути подана до П`ятого апеляційного адміністративного суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Суддя А. О. Мороз