ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД КИЇВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
вул. Симона Петлюри, 16/108, м. Київ, 01032, тел. (044) 235-95-51, е-mail: inbox@ko.arbitr.gov.ua

РІШЕННЯ
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"09" березня 2026 р.  м. Київ Справа № 911/3815/25 

Суддя О.В. Конюх, при секретарі судового засідання Антоненко В.С., розглянувши в порядку загального позовного провадження справу
за позовом  Товариства з обмеженою відповідальністю «Агролідер-ЮА», 
с. Гостролуччя Броварського району Київської області, 
до відповідачів 1) Товариства з обмеженою відповідальністю «Терралан», м. Бершадь Гайсинського району Вінницької області
2) ОСОБА_1 , м. Бершадь Гайсинського району Вінницької області
про стягнення 596 413,94 грн. 

за участю представників: 
від позивача: Войтко О.В., адвокат, ордер серії АА №1271011 від 09.12.2025;
від відповідачів: не з`явились;
СУТЬ СПОРУ:
позивач - Товариство з обмеженою відповідальністю «Агролідер-ЮА», с. Гостролуччя Київської області (далі по тексту - ТОВ «Агролідер-ЮА») 17.12.2025 звернувся до Господарського суду Київської області з позовною заявою від 10.12.2025 до відповідачів - 1) Товариства з обмеженою відповідальністю «Терралан», м. Бершадь Гайсинського району Вінницької області (далі по тексту - ТОВ «Терралан») та 2) ОСОБА_1 , м. Бершадь Гайсинського району Вінницької області (далі по тексту - ОСОБА_1 ), в якій просить суд стягнути солідарно з відповідача-1 та відповідача-2 заборгованість в загальному розмірі 596 413,94 грн., з яких:
324 848,49 грн. основний борг;
45 928,52 грн. пеня, нарахована за сукупний період з 23.01.2025 по 10.12.2025;
167 424,25 грн. штраф відповідно до п.7.4 Договору купівлі-продажу товару №16/01/25-1 від 16.01.2025;
50 301,49 грн. відсотки річних, нараховані за сукупний період з 23.01.2025 по 10.12.2025;
7 911,20 грн. інфляційні втрати, нараховані за сукупний період березень 2025 року - жовтень 2025 року.
Крім того, позивач просить солідарно стягнути з відповідачів судові витрати в розмірі 43 966,83 грн.
Позов обґрунтований тим, що між ТОВ «Агролідер-ЮА» та ТОВ «Терралан» був укладений Договір №16/01/25-1 купівлі-продажу товару від 16.01.2025, за умовами якого продавець (ТОВ «Агролідер-ЮА») зобов`язався передати у власність покупця (ТОВ «Терралан») товар, а покупець зобов`язався прийняти товар та сплатити за нього грошові кошти в сумі, порядку, строки та на умовах, визначених цим Договором.
Зобов`язання покупця зі сплати товару забезпечено договором поруки №1 від 16.01.2025, укладеним із поручителем ОСОБА_1 .
Позивач твердить, що ТОВ «Терралан» порушив взяті на себе зобов`язання з оплати товару, у зв`язку з чим виникла заборгованість. За прострочення грошового зобов`язання позивач також нараховує та просить стягнути пеню, штраф, відсотки річних та інфляційні втрати. 
З огляду на те, що зобов`язання за основним договором було забезпечено договором поруки, позивач просить стягнути кошти солідарно з покупця та поручителя.
Ухвалою Господарського суду Київської області від 25.12.2025 відкрито провадження у справі №911/3815/25, підготовче судове засідання призначено на 22.12.2025.
Цією ж ухвалою суд зобов`язав відповідача-1 ТОВ «Терралан» невідкладно здійснити реєстрацію електронного кабінету юридичної особи в Єдиній судовій інформаційно-комунікаційній системі або її окремій підсистемі (модулі), що забезпечує обмін документами. 
Крім того, суд зобов`язав відповідачів подати суду докази оплати товару, отриманого за договором №16/01/25-1 купівлі-продажу товару від 16.01.2025 та відповідно до Договору поруки №1 від 16.01.2025.
Вказану копію ухвали від 22.12.2026 про відкриття провадження у справі, відповідно до вимог процесуального закону, було надіслано відповідачам засобами поштового зв`язку «Укрпошта».
Як вбачається з рекомендованих повідомлень про вручення поштових відправлень R068043392488 та R068043393506, відповідачі копії вказаної ухвали отримали 07.01.2026.
Гарантований статті 165 ГПК України п`ятнадцятиденний строк на подання відзиву сплив 22.01.2026.
Ухвалою Господарського суду Київської області від 26.01.2026 підготовче судове засідання відкладено на 10.02.2026.
Ухвалою Господарського суду Київської області від 10.02.2026 підготовче провадження закрито, призначено справу №911/3815/25 до судового розгляду по суті на 09.03.2026.
У судове засідання 09.03.2026 з розгляду справи по суті з`явився представник позивача. Відповідачі повторно не з`явились, уповноважених представників для участі в судовому засіданні не направили, про причини неявки суд не повідомили, відзиви не подали.
Відповідно до п.2 ч.3 ст. 202 ГПК України якщо учасник справи або його представник були належним чином повідомлені про судове засідання, суд розглядає справу за відсутності такого учасника справи у разі повторної неявки в судове засідання учасника справи (його представника) незалежно від причин неявки.
Згідно з частиною 9 статті 165 Господарського процесуального кодексу України у разі ненадання відповідачем відзиву у встановлений судом строк без поважних причин, суд вирішує справу за наявними матеріалами.
Станом на 09.03.2026 відповідачі відзиви на позов та докази на їх підтвердження не подали.
Розглянувши позов ТОВ «Агролідер-ЮА» до 1) ТОВ «Терралан», 2) ОСОБА_1 про стягнення 596 413,94 грн., всебічно та повно вивчивши наявні у матеріалах справи докази та оцінивши їх в сукупності, господарський суд
УСТАНОВИВ:
відповідно до частини 1 статті 11 Цивільного кодексу України цивільні права та обов`язки виникають із дій осіб, що передбачені актами цивільного законодавства, зокрема, з правочинів. 
Згідно з частиною 1 статті 509 Цивільного кодексу України зобов`язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку.
Договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків (ст. 626 Цивільного кодексу України) й сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору (ст. 627 Цивільного кодексу України). 
І. Поставка.
16.01.2025 між ТОВ «Агролідер-ЮА» (продавець) та ТОВ «Терралан» (покупець) був укладений договір №16/01/25-1 купівлі-продажу товару (далі - Договір), за умовами якого:
- продавець зобов`язується передати у власність покупця товар, а покупець зобов`язується прийняти товар та сплатити за нього грошові кошти в сумі, порядку, строки та на умовах, визначених цим договором (п.1.1);
- асортимент, кількість, ціна одиниці товару та загальна вартість товару визначається в специфікаціях (видаткових накладних) (п.1.3);
- поставка товару здійснюється за рахунок покупця шляхом самовивозу товару зі складу продавця на умовах EXW (згідно з правилами Інкотермс-2010) за адресою Київська обл., Броварський район, с. Гостролуччя, вул. Центральна, 34-А, якщо інше не зазначено в специфікації. Сторонами можуть бути погоджені й інші умови поставки (п.3.1);
- товар, що вказаний у специфікації, відвантажується продавцем покупцю однією або декількома партіями (п.3.2);
- факт передачі товару від продавця покупцеві підтверджується видатковою накладною або товарно-транспортною накладною або експрес-накладною служби перевізника, що підписується уповноваженими представниками сторін (п.3.3);
- датою поставки товару вважається дата прийняття товару покупцем в пункті поставки підписання накладної (п.3.4);
- порядок та терміни (строки) оплати зазначаються в специфікації (п.4.3);
- термін та розмір оплати можуть бути змінені за згодою сторін, шляхом укладання додаткової угоди до цього договору (п.4.10);
- у випадку прострочення по оплаті товару за договором продавець вправі вимагати від покупця сплати пені в розмірі подвійної облікової ставки НБУ від простроченої суми за кожен день прострочення за весь строк прострочення. 
У випадку невиконання грошового зобов`язання по оплаті товару протягом 5 календарних днів з моменту настання терміну його виконання, з 6 календарного дня прострочення оплати за товар покупцю додатково нараховується штраф у розмірі 20% від суми заборгованості, а з 30-го календарного дня прострочення оплати за товар - штраф в розмірі 50% від суми заборгованості (п.7.4);
- сторони погодились щодо зміни розміру процентної ставки, передбаченою частиною 2 ст. 625 ЦК України, і встановлюють її в розмірі 25% річних від суми заборгованості протягом 60 календарних днів з дати виникнення заборгованості, та 40% річних від суми заборгованості з 61-го календарного дня від моменту виникнення заборгованості до дня повної її сплати (п.7.8);
- цей договір вважається укладеним і набирає чинності з моменту його підписання сторонами та скріплення печатками сторін (за наявності) та діє до 31.12.2025, але в будь-якому випадку до повного виконання зобов`язання по оплаті товару (п.9.1).
Укладений між сторонами договір за своєю правовою природою є договором поставки. Відповідно до ч.1,2 ст. 712 ЦК України за договором поставки продавець (постачальник), який здійснює підприємницьку діяльність, зобов`язується передати у встановлений строк (строки) товар у власність покупця для використання його у підприємницькій діяльності або в інших цілях, не пов`язаних з особистим, сімейним, домашнім або іншим подібним використанням, а покупець зобов`язується прийняти товар і сплатити за нього певну грошову суму. До договору поставки застосовуються загальні положення про купівлю-продаж, якщо інше не встановлено договором, законом або не випливає з характеру відносин сторін.
Договір є обов`язковим для виконання сторонами (ст. 629 Цивільного кодексу України).
Відповідно до частини 1 статті 530 Цивільного кодексу України якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін).
Стаття 599 Цивільного кодексу України вказує на те, що зобов`язання припиняється виконанням, проведеним належним чином.
Відповідно до статті 526 Цивільного кодексу України зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Аналогічні вимоги визначені статтею 193 Господарського кодексу України.
Згідно з п. 1 статті 692 ЦК України покупець зобов`язаний оплатити товар після його прийняття або прийняття товаророзпорядчих документів на нього, якщо договором або актами цивільного законодавства не встановлений інший строк оплати товару.
1) 16.01.2025 сторони погодили та підписали Специфікацію №1 на постачання насіння гібриду соняшника загальною вартістю 171575,93 грн. Пунктом 3 специфікації №1 передбачено, що 
14% вартості товару в сумі 24 020,63 грн. здійснюється покупцем до 22.01.2025;
86% вартості товару в сумі 147 555,30 грн. здійснюється покупцем до 03.03.2025.
Для оплати товару позивач виставив відповідачу рахунок на оплату №30 від 16.01.2025 на 171 575,93 грн.
17.01.2025 позивач поставив відповідачу передбачений специфікацією №1 товар, що підтверджується підписаною сторонами видатковою накладною №40 на суму 171 575,93 грн.
2) Суд встановив, що 10.02.2025 позивач виставив відповідачу рахунок на оплату №122 на суму 12 600,00 грн. За видатковою накладною №114 від 11.02.2025 позивач поставив відповідачу товар вартістю 12 600,00 грн. Вказана видаткова накладна повністю оплачена за платіжною інструкцією №150 від 10.02.2026 та не є спірною у даній справі.
3) 14.07.2025 сторони погодили та підписали специфікацію №2 на постачання насіння гібриду соняшника вартістю 201 479,72 грн. Пунктом 3 передбачено, що 
14% вартості товару в сумі 28 207,16 грн. здійснюється покупцем до 30.07.2025;
86% вартості товару в сумі 173 272,56 грн. здійснюється покупцем до 31.10.2025.
Для оплати товару позивач виставив відповідачу рахунок на оплату №864 від 14.07.2025 на 201 479,72 грн.
13.08.2025 позивач поставив відповідачу передбачений специфікацією №2 товар, що підтверджується підписаною сторонами видатковою накладною №915 на суму 201 479,72 грн.
06.08.2025 сторонами укладена додаткова угода №1 до Договору купівлі-продажу №16/01/25-1 від 16.01.2025 (далі - Додаткова угода).
Пунктом 1 Додаткової угоди сторони дійшли згоди внести зміни в п.4.3 Договору та викласти його в такій редакції: «Порядок та терміни (строки) оплати вартості товару: 100% вартості товару визначено специфікацією №1 до від 16.01.2025 до Договору купівлі-продажу №16/01/25-1 від 16.01.2025 та специфікацією №2 від 14.07.2025 до Договору купівлі-продажу №16/01/25-1 від 16.01.2025 покупець зобов`язується оплатити до 01.09.2025 включно».
Пунктом 2 передбачено, що сторони дійшли взаємною згоди внести зміни до п.3 специфікації №1 від 16.01.2025, виклавши його в такій редакції: «строки та умови оплати: 100% вартості товару в сумі 171 575,93 грн. покупець оплачує до 01.09.2025 включно».
Пунктом 3 встановлено, що сторони дійшли взаємною згоди внести зміни до пункту 3 специфікації №2 від 14.07.2025, виклавши його в такій редакції: «Строки та умови оплати:
14% вартості товару в сумі 28 207,16 грн. покупець оплачує до 01.09.2025 включно;
86% вартості товару в сумі 173 272,56 грн. покупець оплачує до 31.10.2025 включно».
Тобто, уклавши додаткову угоду №1 від 06.08.2025 сторони змінили строки оплати поставленого товару за специфікаціями 1 та 2. Однак, вбачається, що пункт 3 додаткової угоди №1 прямо суперечить пункту 1 цієї ж угоди, позаяк у пункті 1 передбачено, що за специфікацією №2 від 14.07.2025 100% вартості товару оплачується до 01.09.2025 включно, тоді як у пункті 3 передбачено, що 14% вартості товару в сумі 28 207,16 грн. покупець оплачує до 01.09.2025 включно; 86% вартості товару в сумі 173 272,56 грн. покупець оплачує до 31.10.2025 включно».
В даному випадку суд звертається до принципу Contra proferentem (лат. verba chartarum fortius accipiuntur contra proferentem - слова договору повинні тлумачитися проти того, хто їх написав). Особа, яка включила ту або іншу умову в договір, повинна нести ризик, пов`язаний з неясністю такої умови. Це правило застосовується не тільки в тому випадку, коли сторона самостійно розробила відповідну умову, але й тоді, коли сторона скористалася стандартною умовою, що була розроблена третьою особою. Це правило підлягає застосуванню не тільки щодо умов, які «не були індивідуально узгоджені» (no individually negotiated), але також щодо умов, які хоча і були індивідуально узгоджені, проте були включені в договір «під переважним впливом однієї зі сторін» (under the diminant sinfluence of the party).
Таким чином, для визначення строку оплати за специфікацією №2 від 14.07.2025 суд застосовує положення пункту 3 Додаткової угоди №1.
Враховуючи зміни, що виникли внаслідок укладення додаткової угоди №1, суд встановив, що строк оплати за специфікацією №1 від 16.01.2025 сплив 01.09.2025, а з 02.09.2025 настало прострочення.
22.01.2025 за платіжною інструкцією №147 на суму 10 000,00 грн. відповідач частково оплатив поставлений товар за специфікацією №1.
Крім того, листом вих№28 від 08.12.2025 відповідач звернувся до позивача із проханням зарахувати суму оплати, перераховану за платіжною інструкцією №241 від 05.12.2025 в розмірі 10 000,00 грн. в погашення заборгованості рахунка №30 від 16.01.2025.
Відтак, заборгованість відповідача перед позивачем за товар, поставлений на виконання специфікації №1 від 16.01.2025 становить 151 575,93 грн.
Щодо специфікації №2 від 14.07.2025, то суд встановив, що 14% вартості товару були оплачені відповідачем 13.08.2025 за платіжною інструкцією №147 на суму 28 207,16 грн. Вказана оплата здійснена в строк, встановлений пунктом 3 додаткової угоди №1 від 06.08.2024.
Інші 86% вартості поставленого товару на виконання специфікації №2 в сумі 173 272,56 грн. покупець мав оплатити до 31.10.2025, а з 01.11.2025 настало прострочення. Матеріали справи не містять доказів оплати вказаного товару.
За огляду на викладене, суд встановив, що вартість поставленого та неоплаченого товару за специфікацією №1 від 16.01.2025 та специфікацією №2 від 14.07.2025 становить 324 848,49 грн. (151 575,93 грн. плюс 173 272,56 грн.).
Суд також звертає увагу, що 09.12.2025 сторони підписали акт звірки взаємних розрахунків за період 01.01.2025 - 09.12.2025, з якого вбачається наявна заборгованість відповідача за спірним Договором купівлі-продажу №16/01/25-1 від 16.01.2025 у розмірі 324 848,49 грн.
Суд зазначає, що даний акт звірки взаєморозрахунків є доказом на підтвердження обставин, зокрема, наявності заборгованості суб`єкта господарювання, її розміру, визнання боржником такої заборгованості тощо, позаяк інформація, що відображена в акті, підтверджена первинними документами, а сам акт містить підписи уповноважених на його підписання сторонами осіб.
Частиною 2 статті 74 Господарського процесуального кодексу України встановлено, що у разі посилання учасника справи на невчинення іншим учасником справи певних дій або відсутність певної події, суд може зобов`язати такого іншого учасника справи надати відповідні докази вчинення цих дій або наявності певної події. У разі ненадання таких доказів суд може визнати обставину невчинення відповідних дій або відсутності події встановленою.
ТОВ «Терралан» доказів оплати товару, отриманого відповідно до Договору купівлі-продажу №16/01/25-1 від 16.01.2025 у розмірі більшому, ніж визнає та доводить суду позивач, суду не подав, у тому числі на вимогу п.4 ухвали від 22.12.2025 про відкриття провадження, яка набрала законної сили та є обов`язковою для виконання на всій території України.
З огляду на викладене, вимога позивача про стягнення з відповідача-1 основного боргу у сумі 324 848,49 грн. є документально підтверджена, законна та така, яку слід задовольнити повністю.
У зв`язку з простроченням грошового зобов`язання з оплати вартості поставленого товару, позивач нараховує та просить суд стягнути з відповідача пеню в розмірі 45 928,52 грн. за сукупний період з 23.01.2025 по 10.12.2025.
Відповідно до статті 549 ЦК України неустойкою (штрафом, пенею) є грошова сума або інше майно, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобов`язання. Штрафом є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми невиконаного або неналежно виконаного зобов`язання. Пенею є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми несвоєчасно виконаного грошового зобов`язання за кожен день прострочення виконання.
З огляду на вимоги частин 1 та 2 статті 2, частини 5 статті 236 Господарського процесуального кодексу України господарський суд має з`ясовувати обставини, пов`язані з правильністю здійснення позивачем розрахунку, та здійснити оцінку доказів, на яких цей розрахунок ґрунтується. У разі якщо відповідний розрахунок позивачем здійснено неправильно, то господарський суд з урахуванням конкретних обставин справи самостійно визначає суми пені та інших нарахувань у зв`язку з порушенням грошового зобов`язання, не виходячи при цьому за межі визначеного позивачем періоду часу, протягом якого, на думку позивача, мало місце невиконання такого зобов`язання, та зазначеного позивачем максимального розміру відповідних пені та інших нарахувань.
Суд, здійснивши власний розрахунок пені, встановивши вірний період прострочення, не виходячи при цьому за межі періоду, заявленого позивачем, 

Специфікація	Строк оплати	Фактично сплачено, грн.	Основний борг, грн.	Період прострочення	Пеня, грн.	
Специфікація №1 від 16.01.2025 на суму 171 575,93 грн.	01.09.25	10 000,00 грн. (ПІ №147 від 22.01.25)	161 575,93	02.09.25-01.06.25	12 899,51	
 	 	10 000,00 грн. (ПІ №241 від 05.12.25)	151 575,93	05.12.25-10.12.25	772,41	
 	 	 	 	 	 	
Специфікація №2 від 14.07.2025 на суму 201 479,72 грн.	14% (28 207,16 грн.) до 01.09.25	28 207,16 (ПІ №218 від 13.08.25)	0	-	-	
 	86% (173 272,56 грн.) до 31.10.25	0	173 272,56	01.11.25-10.12.25	5886,52	
ВСЬОГО	 	 	 	 	19 558,44	

встановив, що вірно розрахований розмір належної до стягнення з відповідача-1 на користь позивача пені становить 19 558,44 грн., у зв`язку з чим вказана вимога має бути задоволена частково.
Крім того, у зв`язку з порушенням строків оплати позивач нараховує та просить суд стягнути з ТОВ «Терралан» штраф у сумі 167 424,25 грн., застосований відповідно до п.7.4 Договору купівлі-продажу товару №16/01/25-1 від 16.01.2025.
Відповідно до п.7.4 Договору купівлі-продажу товару №16/01/25-1 від 16.01.2025 у випадку невиконання грошового зобов`язання по оплаті товару протягом 5 календарних днів з моменту настання терміну його виконання, з 6 календарного дня прострочення оплати покупцю додатково нараховується штраф у розмірі 20% від суми заборгованості, а з 30-го календарного дня прострочення оплати - штраф в розмірі 50% від суми заборгованості.
Суд звертає увагу сторін, що одночасне стягнення передбачених договором двох підвидів неустойки (пені та штрафу), не суперечить статті 61 Конституції України, відповідно до якої ніхто не може бути двічі притягнений до юридичної відповідальності одного виду за одне й те саме правопорушення.
По-перше, у даному випадку сторонами застосовано два підвиди неустойки, а в межах одного виду відповідальності сторонами може бути застосований різний набір санкцій, про що неодноразово наголошував Верховний Суд. По-друге, таке формулювання сторони погодили у Договорі на підставі вільного волевиявлення, що не суперечить положенням чинного законодавства. 
Крім того, стаття 61 Конституції України вміщена у розділі ІІ Конституції «Права, свободи та обов`язки людини і громадянина» відповідно не розповсюджується на господарсько-правову відповідальність юридичних осіб у господарських зобов`язальних відносинах. 
Суд встановив, що відповідач порушив строк оплати за видатковими накладними №40 від 17.01.2025 (специфікація №1) та №915 від 13.08.2025 (специфікація №2) більше ніж на 30 календарних днів, відтак погоджується з тим, що у позивача виникло право для нараховування штрафу 50% відповідно до п.7.4 Договору.
Суд, перевіривши правильність нарахування штрафу, встановив, що такий здійснено арифметично вірно, у зв`язку з чим вказана вимога має бути задоволена повністю в заявленій сумі 167 424,25 грн.
Також, відповідно до положень ч. 2 ст. 625 ЦК України позивач просить суд стягнути з відповідача-1 проценти річних в сумі 50 301,49 грн., нараховані за сукупний період з 23.01.2025 по 10.12.2025 та інфляційні втрати в сумі 7911,20 грн., нараховані за сукупний період березень 2025 року - жовтень 2025 року.
Відповідно до ч. 1 ст. 612 ЦК України боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов`язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом.
Згідно з ч. 2 ст. 625 ЦК України боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.
Формулювання статті 625 Цивільного кодексу України, коли нарахування процентів тісно пов`язується із застосуванням індексу інфляції, орієнтує на компенсаційний, а не штрафний характер відповідних процентів, а тому проценти річних не є неустойкою у розумінні положень ст. 549 Цивільного кодексу України.
Інфляційні нарахування на суму боргу не є штрафною санкцією, а виступають способом захисту майнового права та інтересу, який полягає у відшкодуванні матеріальних втрат кредитора від знецінення коштів внаслідок інфляційних процесів за весь час прострочення в їх сплаті. Зазначені нарахування здійснюються окремо за кожен період часу, протягом якого діяв відповідний індекс інфляції, а одержані таким чином результати підсумовуються за весь час прострочення виконання грошового зобов`язання.
У пункті 38.2 постанови Об`єднаної палати Касаційного господарського суду в складі Верховного Суду від 20.11.2020 у справі N 910/13071/19 визначено методику розрахунку інфляційних втрат за неповний місяць прострочення виконання грошового зобов`язання, виходячи з математичного підходу до округлення днів у календарному місяці, упродовж якого мало місце прострочення, а саме: час прострочення у неповному місяці більше півмісяця (> 15 днів) = 1 (один) місяць, тому за такий неповний місяць нараховується індекс інфляції на суму боргу; час прострочення у неповному місяці менше або дорівнює половині місяця (від 1, включно з 15 днями) = 0 (нуль), тому за такий неповний місяць інфляційна складова боргу не враховується.
У постанові Об`єднаної палати Касаційного господарського суду в складі Верховного Суду від 26.06.2020 у справі N 905/21/19 зазначається, що при зменшенні суми боргу у конкретному місяці «А» на певну суму (до прикладу, 100 грн. до уваги береться сума боргу на початок розрахункового періоду «Х», помножена на індекс інфляції у цьому місяці (до прикладу, «і-1»), і від зазначеного добутку необхідно віднімати суму погашення (100 грн). Отже, у математичному викладі це можна відобразити такою формулою: «Х» * «і-1» - 100 грн = «ЗБ», де «Х» - залишок боргу на початок розрахункового періоду, «і-1» - офіційно встановлений індекс інфляції у розрахунковому місяці, 100 грн - умовна сума погашення боргу в цьому місяці, «ЗБ» - залишок основного боргу з інфляційною складовою за цей місяць (вартість грошей з урахуванням інфляції у цьому місяці та часткового погашення боргу у цьому ж місяці).
За наступний місяць базовою сумою для розрахунку індексу інфляції буде залишок боргу разом з інфляційною складовою за попередній місяць («ЗБ» відповідно до наведеної формули), який перемножується на індекс інфляції за цей місяць, а від зазначеного добутку має відніматися сума погашення боржником своєї заборгованості у поточному місяці (якщо таке погашення відбувалося).
У випадку якщо погашення боргу не відбувалося декілька місяців поспіль, то залишок основного боргу з інфляційною складовою за перший розрахунковий місяць такого періоду («ЗБ») перемножується послідовно на індекси інфляції за весь період, протягом якого не відбувалося погашення боргу та ділиться на 100 %.
Для відокремлення інфляційних збитків за певний період від основної заборгованості, від остаточного розрахунку основного боргу з інфляційною складовою, проведеного із застосуванням такої послідовності, необхідно відняти основний борг, який залишився непогашеним на кінець розрахункового періоду.
Отже, при зменшенні суми боргу внаслідок часткового виконання зобов`язання боржником сума погашення має відніматися не від основного боргу, який існував на початок розрахункового місяця, а від суми основного боргу, помноженої на індекс інфляції у цьому місяці (фактичної вартості грошей на кінець розрахункового місяця з урахуванням інфляційних процесів). Подальший розрахунок інфляційних збитків здійснюється з урахуванням саме проіндексованого залишку основного боргу за попередній місяць у тій же послідовності (шляхом перемножування на індекс інфляції за наступний місяць та віднімання конкретної суми погашення боргу у новому розрахунковому місяці).
Вказані висновки відображені у низці постанов Касаційного господарського суду в складі Верховного Суду (постанови від 20.01.2022 у справі №910/6802/21, від 23.09.2021 у справі №924/2/21, від 29.07.2020 у справі №914/1470/19 тощо).
Таким чином, при частковому погашенні боргу застосовується правило, за яким у розрахунковому місяці від загальної суми боргу, помноженої на індекс інфляції у цьому місяці, віднімається сума погашення. Залишкова заборгованість продовжує бути невиконаним грошовим зобов`язанням, на яке до моменту фактичного виконання можуть нараховуватися інфляційні втрати (див. постанову ВС КГС від 17.10.2023 у справі №921/460/22).
Відповідно до п.7.8 Договору сторони погодились щодо зміни розміру процентної ставки, передбаченою частиною 2 ст. 625 ЦК України, і встановлюють її в розмірі 25% річних від суми заборгованості протягом 60 календарних днів з дати виникнення заборгованості, та 40% річних від суми заборгованості з 61-го календарного дня від моменту виникнення заборгованості до дня повної її сплати.
Суд, перевіривши правильність розрахунку інфляційних втрат та процентів річних, встановивши вірний період прострочення, не виходячи при цьому за межі періоду, заявленого позивачем, встановив, що вірно розрахований розмір інфляційних втрат становить 3290,44 грн., вірно розрахований розмір процентів річних за заявлений період становить 18 404,32 грн., у зв`язку з чим вказані вимоги мають бути задоволені частково. 
ІІ. Порука.
Відповідно до статті 553 ЦК України за договором поруки поручитель зобов`язується перед кредитором боржника за виконання ним свого обов`язку. Поручитель відповідає перед кредитором за порушення зобов`язання боржником.
Згідно зі статтею 554 ЦК України у разі порушення боржником зобов`язання, забезпеченого порукою, боржник і поручитель відповідають перед кредитором як солідарні боржники, якщо договором поруки не встановлено додаткову (субсидіарну) відповідальність поручителя. Поручитель відповідає перед кредитором у тому ж обсязі, що і боржник, включаючи сплату основного боргу, процентів, неустойки, відшкодування збитків, якщо інше не встановлено договором поруки.
У забезпечення виконання зобов`язання за договором купівлі-продажу товару №16/01/25-1 від 16.01.2025, 16.01.2025 між ТОВ «Агролідер-ЮА» (кредитор) та ОСОБА_1 (поручитель) був укладений договір поруки №1, за умовами якого:
- боржник - це особа, яка є покупцем в основному договорі та боржником кредитора, і за яку поручитель поручається перед кредитором за цим договором, а саме: боржником є ТОВ «Терралан»
Основний договір - договір купівлі-продажу товару №16/01/25-1 від 16.01.2025, укладений між кредитором і боржником, включаючи всі додаткові угоди та специфікації до нього, у т.ч. ті, що можуть бути підписані його сторонами в майбутньому (п.1.1);
- за цим договором поручитель поручився за своєчасне і належне виконання боржником забезпечених зобов`язань і зобов`язується відповідати перед кредитором за порушення боржником забезпечених зобов`язань (п.2.1);
- поручитель та боржник відповідають як солідарні боржники, що означає, що кредитор може звернутись з вимогою про виконання боргових зобов`язань за основним договором як до боржника, так і до поручителя чи до обох одночасно (п.2.2);
- поручитель відповідає перед кредитором в тому ж обсязі, що і боржник за основним договором (п.2.3);
- у разі порушення боржником забезпечених зобов`язань поручитель зобов`язується сплатити кредитору за будь-яких обставин усі суми, належні кредитору від боржника за основним договором, на тих же умовах, що і боржник. Факт порушення боржником забезпечених зобов`язань є достатньою самостійною підставою для поручителя виконати їх на користь кредитора. Пред`явлення кредитором вимоги до поручителя або до боржника або здійснення їх попереднього повідомлення, надання будь-якої інформації або документів поручителю, не є обов`язковим і необхідним для виконання цього договору поручителем (п.3.1);
- порука (дія договору) припиняється з припиненням забезпечених зобов`язань, а також, якщо кредитор протягом 3 років від дня настання строку виконання забезпечених зобов`язань не пред`явить вимоги до поручителя (п.4.6).
18.11.2025 ТОВ «Агролідер-ЮА» звернулось до ОСОБА_1 із вимогою вих.№14/11-3 від 14.11.2025, в якій товариство вимагало від ОСОБА_1 сплатити заборгованість, з врахуванням штрафних санкцій в сумі 499 955,09 грн. за договором поруки №1 від 16.01.2025.
Вказана вимога листом з описом вкладення №0420900187130 була направлена на адресу ОСОБА_1 , зазначену у договорі поруки, а саме АДРЕСА_1 .
Матеріали справи не містять доказів надання відповіді поручителем на вимогу ТОВ «Терралан». 
Однак, суд звертає увагу, що відповідно до даних з ЄДР ОСОБА_1 є учасником та керівником ТОВ «Терралан», отже йому було достеменно відомо про наявну заборгованість перед ТОВ «Агролідер-ЮА».
До того ж, пунктом 3.1 Договору поруки передбачено, що у разі порушення боржником забезпечених зобов`язань поручитель зобов`язується сплатити кредитору за будь-яких обставин усі суми, належні кредитору від боржника за основним договором, на тих же умовах, що і боржник. Факт порушення боржником забезпечених зобов`язань є достатньою самостійною підставою для поручителя виконати їх на користь кредитора. Пред`явлення кредитором вимоги до поручителя або до боржника або здійснення їх попереднього повідомлення, надання будь-якої інформації або документів поручителю, не є обов`язковим і необхідним для виконання цього договору поручителем.
З огляду на викладене, за умовами договору поруки невиконання зобов`язань боржником за договором купівлі-продажу №16/01/25-1 від 16.01.2025 є підставою для виникнення солідарного обов`язку у поручителя у повному обсязі відповідати перед кредитором за вказаними зобов`язаннями.
За таких обставин, повно та ґрунтовно дослідивши матеріали справи, перевіривши на відповідність закону та дійсним обставинам справи розрахунки заборгованості, суд задовольняє позов ТОВ «Агролідер-ЮА» частково та ухвалює рішення про солідарне стягнення з ТОВ «Терралан» та ОСОБА_1 324 848,49 грн. основного боргу, 19 558.44 грн. пені, 3290,44 грн. інфляційних втрат, 18 404,32 грн. процентів річних, 167 424,25 грн. штрафу.
Суд звертає увагу на те, що обов`язок із відшкодування судового збору та інших судових витрат має іншу правову природу, ніж зобов`язальні відносини учасників справи за договором купівлі-продажу, тому договір поруки не створює для відповідача-2 солідарного обов`язку з відповідачем-1 щодо сплати судових витрат.
Відтак, у зв`язку із частковим задоволенням позову, відповідно до ст. 129 ГПК України, суд покладає на відповідачів відшкодування позивачу судового збору пропорційно задоволеним вимогам по рівні з обох солідарних боржників по 4001,45 грн.
Звертаючись із позовом позивач просив солідарно стягнути з відповідачів витрати на правову допомогу в розмірі 35 020,62 грн. Щодо вказаних вимог суд зазначає таке.
Статтею 16 ГПК України передбачено, що учасники справи мають право користуватися правничою допомогою. Представництво у суді як вид правничої допомоги, здійснюється виключно адвокатом (професійна правнича допомога), крім випадків, встановлених законом.
За приписами ст. 2 ГПК України однією з основних засад (принципів) господарського судочинства є відшкодування судових витрат сторони, на користь якої ухвалене судове рішення. Статтею 123 ГПК України визначено, що судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. До витрат, пов`язаних з розглядом справи, зокрема, належать витрати на професійну правничу допомогу. 
За змістом частини другої статті 126 ГПК України до витрат на професійну правничу допомогу належать розмір витрат на професійну правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу професійну правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката.
03.03.2025 між адвокатом Войтком О.В. та ТОВ «Агролідер-ЮА» (клієнт) був укладений договір №3-03/25 про надання правової допомоги, за умовами якого:
- клієнт доручає, а адвокат бере на себе зобов`язання надати правову допомогу в обсязі та на умовах, передбачених даним договором та у відповідності до вимог чинного законодавства (п.1.1);
- сторони погодили, що розмір гонорару за годину роботи адвоката становить 0,75 мінімальної заробітної плати встановленої на дату виставлення рахунку на оплату та інших додатково понесених витрат, або за згодою сторін фіксований розмір гонорару за протоколом узгодження розміру гонорару, якщо інше не визначене додатковою угодою (п.4.2);
- даний договір укладено на безстроковий час, до врегулювання спорів в судових установах України визначених додатковою угодою (п.5.2).
31.07.2025 між адвокатом та клієнтом погоджено додаткову угоду №2/25.
Відповідно до пункту 1.1 Додаткової угоди клієнт доручає, а адвокат бере на себе зобов`язання надати правову/правничу допомогу в обсязі та на умовах, передбачених договором №3-03/25 про надання правової допомоги від 03.03.2025, зокрема досудове та судове врегулювання в суді першої інстанції спору ТОВ «Агролідер-ЮА» до ТОВ «Терралан» та до ОСОБА_1 щодо стягнення з ТОВ «Терралан» та солідарно з ОСОБА_1 грошових коштів за договором купівлі-продажу товару №16/01/25-1 від 16.01.2025 та договором поруки №1 від 16.01.2025.
Пунктом 1.2 передбачено, що за даною додатковою угодою розмір гонорару адвоката є фіксованою сумою, що складає 35 020,62 грн. та не залежить від кількості документів та/або годин, витрачених адвокатом для надання правової/правничої допомоги, визначеної договором №3-03/25 про надання правової допомоги від 03.03.2025 та даної додаткової угоди.
Також, 31.07.2025 ТОВ «Агролідер-ЮА» та адвокат Войтко О.В. погодили та підписали протокол узгодження розміру гонорару, а саме 35 020,62 грн., що є фіксованою сумою за представництво інтересів товариства під час розгляду справи про солідарне стягнення з ТОВ «Терралан» та ОСОБА_1 заборгованості за договором купівлі-продажу товару №16/01/25-1 від 16.01.2025 та договором поруки №1 від 16.01.2025.
ТОВ «Агролідер-ЮА» здійснило оплату наданих адвокатом послуг, про що свідчать долучені до матеріалів справи виписки по рахунку.
Суд звертає увагу на те, що надані позивачем документи на підтвердження розміру понесених ним витрат на професійну правничу допомогу не є безумовною підставою для відшкодування судом витрат на професійну правничу допомогу в зазначеному розмірі з іншої сторони, адже їх розмір має бути доведений, документально обґрунтований та відповідати критерію, зокрема, пропорційності, співмірності та розумної необхідності таких витрат.
Аналогічна правова позиція викладена у додаткових постановах Верховного Суду від 11.12.2018 у справі № 910/2170/18, від 18.06.2019 у справі №922/3787/17, а також у постанові Верховного Суду від 25.08.2022 у справі № 911/3323/14.
Для суду не є обов`язковими зобов`язання, які склалися між адвокатом та клієнтом. Вирішення питання розподілу судових витрат суд повинен оцінювати витрати, що мають бути компенсовані за рахунок іншої сторони ураховуючи як те, чи були вони фактично несені, так і оцінювати їх необхідність (постанова КЦС ВС від 23.10.2024 у справі №753/25081/21).
Визначаючи розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації гонорару адвоката іншою стороною, суди мають виходити з встановленого у самому договорі розміру та/або порядку обчислення таких витрат, що узгоджується з приписами статті 30 Закону України «Про адвокатуру та адвокатську діяльність» (аналогічна правова позиція викладена в постановах Касаційного господарського суду у складі Верховного Суду від 26.11.2020 у справі №922/1948/19, від 12.08.2020 у справі №916/2598/19, від 30.07.2019 у справі №911/1394/18).
При визначенні суми відшкодування суд має виходити з критерію реальності адвокатських витрат (встановлення їхньої дійсності та необхідності), а також критерію розумності їхнього розміру, виходячи з конкретних обставин справи та фінансового стану обох сторін. Ті самі критерії застосовує Європейський суд з прав людини, присуджуючи судові витрати на підставі ст. 41 Конвенції. Зокрема, згідно з його практикою заявник має право на компенсацію судових та інших витрат, лише якщо буде доведено, що такі витрати були фактичними і неминучими, а їхній розмір - обґрунтованим (рішення у справі «East/West Alliance Limited» проти України», заява №19336/04).
У рішенні Європейського суду з прав людини у справі «Лавентс проти Латвії» зазначено, що відшкодовуються лише витрати, які мають розумний розмір.
Стягнення витрат на професійну правничу допомогу з боржника не може бути способом надмірного збагачення сторони, на користь якої такі витрати стягуються і не може становити для неї по суті додатковий спосіб отримання доходу.
Здійснивши оцінку заявленого позивачем розміру витрат на правничу допомогу у взаємоз`язку із складністю справи та обсягом виконаних адвокатом робіт, суд встановив, що заявлені витрати є співмірними зі складністю справи, наданими адвокатом обсягом послуг, втраченим ним часом на надання таких послуг та відповідають критерію розумної необхідності.
Суд вважає заявлену суму судових витрат позивача на правову допомогу в розмірі 35 020,62 грн. дійсно розумно необхідною, співмірною та обґрунтованою, тому саме така сума належить до включення до судових витрат по справі та розподілу між сторонами відповідно до ст. 129 ГПК України.
Суд звертає увагу на те, що договір поруки забезпечує виконання основного зобов`язання за договором поставки, та не створює для відповідача-2 солідарного обов`язку з відшкодування позивачу судових витрат на правову допомогу.
З огляду на викладене, суд включає до судових витрат по справі витрати позивача на професійну правову допомогу в сумі 35 020,62 грн., задовольняє вказані витрати пропорційно задоволеним вимогам, а саме у сумі 31 327,92 грн., та покладає на відповідачів відшкодування позивачу вказаних витрат порівну по 15 663,96 грн.
Керуючись статтями 4, 12, 73-92, 129, 233, 236-238, 240, 241 Господарського процесуального кодексу України, суд
ВИРІШИВ:
1. Позов Товариства з обмеженою відповідальністю «Агролідер-ЮА» задовольнити частково.
2. Стягнути солідарно з 
Товариства з обмеженою відповідальністю «Терралан» (24400, Вінницька обл., Гайсинський район, м. Бершадь, вул. Героїв України, буд. 17, ідентифікаційний код 45685975), та
ОСОБА_1 , д.н. ІНФОРМАЦІЯ_1 ( АДРЕСА_2 , РНОКПП НОМЕР_1 )
на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Агролідер-ЮА» (07520, Київська обл., Броварський район, с. Гостролуччя, вул. Центральна, 34-А, ідентифікаційний код 45643637)
324 848,49 грн. (триста двадцять чотири тисячі вісімсот сорок вісім гривень сорок дев`ять копійок) основного боргу,
19 558,44 грн. (дев`ятнадцять тисяч п`ятсот п`ятдесят вісім гривень сорок чотири копійки) пені,
3290,44 грн. (три тисячі двісті дев`яносто гривень сорок чотири копійки) інфляційних втрат,
18 404,32 грн. (вісімнадцять тисяч чотириста чотири гривні тридцять дві копійки) процентів річних,
167 424,25 грн. (сто шістдесят сім тисяч чотириста двадцять чотири гривні двадцять п`ять копійок) штрафу.
3. Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю «Терралан» (24400, Вінницька обл., Гайсинський район, м. Бершадь, вул. Героїв України, буд. 17, ідентифікаційний код 45685975)
на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Агролідер-ЮА» (07520, Київська обл., Броварський район, с. Гостролуччя, вул. Центральна, 34-А, ідентифікаційний код 45643637)
4001,45 грн.  (чотири тисячі одну гривню сорок п`ять копійок) судового збору,
15 663,96 грн. (п`ятнадцять тисяч шістсот шістдесят три гривні дев`яносто шість копійок) витрат на професійну правничу допомогу.
4. Стягнути з ОСОБА_1 , д.н. ІНФОРМАЦІЯ_1 ( АДРЕСА_2 , РНОКПП НОМЕР_1 )
на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Агролідер-ЮА» (07520, Київська обл., Броварський район, с. Гостролуччя, вул. Центральна, 34-А, ідентифікаційний код 45643637)
4001,45 грн.  (чотири тисячі одну гривню сорок п`ять копійок) судового збору,
15 663,96 (п`ятнадцять тисяч шістсот шістдесят три гривні дев`яносто шість копійок) витрат на професійну правничу допомогу.
Накази видати після набрання рішенням законної сили.
5. В задоволенні решти вимог відмовити.
Рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. Апеляційна скарга може бути подана протягом двадцяти днів з дня складення повного тексту рішення відповідно до ст.ст. 240-241 Господарського процесуального кодексу України.
Повний текст рішення підписано 23.03.2026.

Суддя О.В. Конюх