Справа № 737/66/26 
Провадження № 2/737/142/26

РІШЕННЯ
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
(заочне)

15 квітня 2026 року с-ще Куликівка

Куликівський районний суд Чернігівської області у складі головуючого судді Рубаненко Н. Ю., за участі секретаря Решітько А. Д., розглянувши у відкритому судовому засіданні за правилами спрощеного позовного провадження цивільну справу за позовом ТОВАРИСТВА З ОБМЕЖЕНОЮ ВІДПОВІДАЛЬНІСТЮ «УКРАЇНСЬКІ ФІНАНСОВІ ОПЕРАЦІЇ» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором,
учасники справи не з`явилися

ВСТАНОВИВ:
ТОВ «УКРАЇНСЬКІ ФІНАНСОВІ ОПЕРАЦІЇ» звернулося до суду з позовом до ОСОБА_1 , посилаючись на те, що 26.06.2024 між ТОВАРИСТВОМ З ОБМЕЖЕНОЮ ВІДПОВІДАЛЬНІСТЮ «ЛІНЕУРА УКРАЇНА» та ОСОБА_1 укладено Договір № 4765884 про надання коштів на умовах споживчого кредиту. За взаємною згодою сторони погодили наступні умови договору: відповідно до п. 1.2 тип кредиту – кредит, сума кредиту складає 10000 грн. Згідно із п. 1.3 Договору строк кредиту 360 днів: з 26.06.2024 по 21.06.2025. Періодичність платежів зі сплати процентів - кожні 20 днів. На пільговий строк 20 днів з позичальником погоджено умови пільгового кредитування (пониженої відсоткової ставки) на умовах 1,5 відсотків у день, проте позичальником не виконано зазначених у договорі умов і до нього, як результат застосовано повну ставку кредитування у розмірі 1,5 % у день. 
На підставі погоджених умов, викладених в п. 2.1 Договору, ТОВ «ЛІНЕУРА УКРАЇНА» надає кредит у безготівковій формі шляхом перерахування коштів кредиту на банківський рахунок фізичної особи за реквізитами електронного платіжного засобу (платіжної картки) НОМЕР_1 , яку Відповідачем вказано особисто під час укладання Договору. 
Відповідно до зазначених вище умов Договору, ТОВ «ЛІНЕУРА УКРАЇНА» свої зобов`язання перед ОСОБА_1 виконало та надало кредит в сумі 10000 грн шляхом зарахування кредитних коштів на платіжну картку № НОМЕР_1 , емітовану Банком АТ КБ «ПриватБанк», що підтверджується копією довідки платіжного провайдера - ТОВ «ПЕЙПЕК».
В подальшому позичальником було підписано додатковий договір від 04.07.2024 та відповідно кошти у розмірі 5000 гривень від первісного кредитора згідно договору були надіслані платіжною системою ТОВ «ПЕЙТЕК» на картку споживача.
Кредитний договір з Клієнтом (споживачем) укладається в електронній формі за допомогою ITC Товариства, доступ до якої забезпечується через Вебсайт або Мобільний застосунок «Credit7» відповідно до вимог Закону України «Про електронну комерцію».
Відповідно до реквізитів Договору № 4765884 від 26.06.2024, укладеного між сторонами, Відповідач підписав договір за допомогою електронного підпису одноразовим ідентифікатором «19034». 
Оскільки ТОВ «ЛІНЕУРА УКРАЇНА» не є банківською установою, то, відповідно, позбавлене можливості відкривати будь-які рахунки для клієнтів, і, як наслідок, формувати платіжні доручення та виписки за такими рахунками не може. Зарахування кредитних коштів на платіжну карту Відповідача відбулось через платіжну систему, на підставі укладеного Договору про організацію переказу коштів між ТОВ «ЛІНЕУРА УКРАЇНА» та ТОВ «ПЕЙПЕК». 
В подальшому позичальником було підписано додатковий договір від 04.07.2024 та відповідно кошти у розмірі 5000 гривень від первісного кредитора згідно договору були надіслані платіжною системою ТОВ «ПЕЙТЕК» на картку споживача. 
Відповідно до п. 4.1 Договору сторони домовилися, що повернення (виплата) кредиту та сплата процентів за користування кредитом включно із кількістю платежів, їх розміром та періодичністю внесення, здійснюватимуться згідно з Графіком платежів, крім випадку, визначеного в п.4.3. Договору. За даними поденного Розрахунку заборгованості за Договором № 4765884 від 26.06.2024 у період з 26.06.2024 по 02.06.2025 включно Первісним кредитором було нараховано проценти за користування грошовими коштами загальною сумою 29757,52 грн. 
Посилаючись на Лист Національного банку України від 19.02.2024 № 14- 0004/12907 позивач вважає, що п. 9 частини першої статті 12 Закону Про споживче кредитування встановлено, що у договорі про споживчий кредит зазначається денна процентна ставка, її розрахунок та загальні витрати за споживчим кредитом (крім споживчих кредитів, виконання зобов`язань за якими забезпечено заставою/іпотекою або правом довірчої власності), орієнтовна реальна річна процентна ставка та орієнтовна загальна вартість кредиту для споживача на дату укладення договору про споживчий кредит. Отже, за договорами про споживчий кредит, які укладатимуться зі споживачами після набрання чинності Законом № 3498-IX, в тому числі строк кредитування за якими триватиме після 21.08.2024, денна процента ставка повинна розраховуватися на дату укладення договору про споживчий кредит з урахуванням законодавчих обмежень, встановлених саме на дату укладання такого договору. При цьому, денна процента ставка залишається незмінною протягом усього строку кредитування за договором про споживчий кредит за умови, що до нього не вносилися зміни щодо складових показників, які застосовуються для обчислення денної процентної ставки (строку кредитування, загальних витрат за споживчим кредитом та загального розміру кредиту). 
Умовами Договору передбачено, що відповідно до п. 5.1.3. ТОВ «ЛІНЕУРА УКРАЇНА» має право укладати договори щодо відступлення права вимоги за Договором або договори факторингу з будь-якою третьою особою без окремої згоди Клієнта але з обов`язковим повідомленням Клієнта про таке відступлення протягом 10 робочих днів з дати такого відступлення. 
Враховуючи невиконання Відповідачем своїх боргових зобов`язань перед Первісним кредитором, 02.06.2025 ТОВ «ЛІНЕУРА УКРАЇНА» на підставі Договору факторингу № 27/02/2025 за плату відступило, а ТОВ «УКРАЇНСЬКІ ФІНАНСОВІ ОПЕРАЦІЇ» набуло право грошової вимоги до Відповідача. До Позивача відповідно до укладеного Договору факторингу від 27.02.2025 року № 02-1/06/2025 перейшло право грошової вимоги до Відповідача за Договором № 4765884 від 26.06.2024, загальна сума заборгованості склала 45257,30 грн, з якої заборгованість з тіла кредиту – 7999,78 грн, заборгованості за процентами – 29757,52 грн та заборгованість по нарахованим штрафам/неустойкам у розмірі 7500,00 грн. 
Станом на дату укладання Договору факторингу від 02.06.2025 № 02-1/06/2025 строк дії Договору № 4765884 від 26.06.2024 не закінчився. А тому, в межах строку дії Договору, укладеного між Первісним кредитором та Відповідачем, ТОВ «УКРАЇНСЬКІ ФІНАНСОВІ ОПЕРАЦІЇ» з дати факторингу 02.06.2025 донараховано відсотки за (19 календарних днів). 15000 грн х1,5 % = 119,9967 грн 19 календарних днів = 2279,9373 15900 грн - відсотки, нараховані ТОВ «УКРАЇНСЬКІ ФІНАНСОВІ ОПЕРАЦІЇ». Нараховані відсотки не носять штрафний характер, а є процентами за користування кредитом, що нараховані в межах строку кредиту - процентами за правомірне користування чужими грошовими коштами, розмір яких визначається договором. 
Всупереч умовам Договору, незважаючи на повідомлення, Відповідач не виконав свого зобов`язання. Після укладання Договору факторингу та переходу права вимоги до Позивача, відповідач не здійснив жодного платежу для погашення існуючої заборгованості ані на рахунки ТОВ «УКРАЇНСЬКІ ФІНАНСОВІ ОПЕРАЦІЇ», ані на рахунки первісного кредитора. Фактично таким чином, відповідач має заборгованість перед Позивачем за Договором № 4765884 від 26.06.2024 загальною сумою 40037,24 грн, яка складається з суми заборгованості з тіла кредиту – 7999,78 грн, нарахованих процентів первісним кредитором – 29757,52 грн, 2279,9373 грн - відсотки нараховані ТОВ «УКРАЇНСЬКІ ФІНАНСОВІ ОПЕРАЦІЇ». 
Просить суд стягнути з Відповідача заборгованість загальною сумою 40037,24 грн, яка складається з суми заборгованості за основним боргом (сумою кредиту) у розмірі 7999,78 грн, суми заборгованості за процентами. нарахованими первісним кредитором - 29757,52 грн, суми заборгованості за процентами, нарахованими ТОВ «УКРАЇНСЬКІ ФІНАНСОВІ ОПЕРАЦІЇ» - 2279,9373 грн, сплачений судовий збір в розмірі 2662,40 грн та витрати на правову допомогу у розмірі 10000,00 грн. 
Позовна заява надійшла до суду 10.02.2026. Ухвалою судді Куликівського районного суду Чернігівської області від 18.02.2026, після отримання відомостей про зареєстроване місце проживання відповідача, позовну заяву прийнято до розгляду, відкрито провадження у справі за правилами спрощеного позовного провадження з викликом сторін. При відкритті провадження у справі суд задовольнив клопотання позивача про витребування у АТ КБ «ПРИВАТБАНК» інформації про належність ОСОБА_1 банківської карти, на яку була зарахована сума споживчого кредиту та факту зарахування кредитних коштів. 
Представник позивача Дідух Є. О. в судове засідання не з`явився, надавши заяву про розгляд справи без участі представника ТОВ «УКРАЇНСЬКІ ФІНАНСОВІ ОПЕРАЦІЇ». Проти ухвалення заочного рішення не заперечує. 
Відповідачка у судові засідання 17.03.2026 та 15.04.2026 не з`явилась, відзив на позовну заяву до суду не надходив. ОСОБА_1 за місцем реєстрації судових викликів і повідомлень не отримує, за даними поштового оператора відсутня за вказаною адресою. Оголошення про виклик відповідача до суду розміщене на офіційному веб-порталі Судової влади України.
На підставі ст.ст. 280, 281 ЦПК України судом вирішено провести заочний розгляд справи та ухвалити заочне рішення.
У відповідності до ч. 2 ст. 247 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалося.
Дослідивши матеріали справи, суд дійшов наступних висновків.
26.06.2024 між ОСОБА_1 та ТОВ «ЛІНЕУРА УКРАЇНА» був укладений договір № 4765884 про надання коштів на умовах споживчого кредиту (а.с. 22-31). Відповідно до п. 1.2. Договору тип кредиту - кредит, сума кредиту складає 10000 грн. Згідно із п. 1.3 договору строк кредиту 360 днів, періодичність платежів зі сплати процентів - кожні 30 днів. Згідно з п. 1.4. договору тип процентної ставки - фіксована. За користування кредитом нараховуються проценти за таких умов: стандартна процентна ставка становить 1,50% за кожен день користування кредитом та застосовується в межах всього строку кредиту; знижена процентна ставка становить 0,01% за кожен день користування кредитом та застосовується за певних умов.
На підставі погоджених умов, викладених в п. 2.1. договору ТОВ «ЛІНЕУРА УКРАЇНА» надає кредит у безготівковій формі шляхом перерахування коштів кредиту на банківський рахунок клієнта за реквізитами електронного платіжного засобу (платіжної картки) НОМЕР_2 , яку відповідачем вказано особисто під час укладання договору.
Відповідно до п. 9.9. договору, підписуючи цей договір, клієнт підтверджує, що перед укладенням цього договору йому була в чіткій та зрозумілій формі надана інформація: про фінансову послугу та про її надавача у визначеному законодавством обсязі, достатньої для прийняття клієнтом свідомого рішення про отримання такої послуги або про відмову від її отримання та яка розміщена на Вебсайті; він ознайомлений з усіма умовами Правил надання коштів у позику, в тому числі і на умовах фінансового кредиту ТОВ «ЛІНЕУРА УКРАЇНА», актуальна на дату укладення договору редакція яких розміщена на Вебсайті, повністю розуміє, погоджується з ними і зобов`язується неухильно їх дотримуватися.
Таким чином, підписавши вказаний договір, відповідачка добровільно погодилася на визначені у ньому умови кредитування, взяла на себе відповідні зобов`язання.
Договір підписаний ОСОБА_1 26.06.2024 о 08:28:10 електронним підписом одноразовим ідентифікатором 19034.
Також наявний Паспорт споживчого кредиту, який містить інформацію про основні умови кредитування, що узгоджуються з договором (а.с. 19-20).
04.07.2024 ОСОБА_1 та ТОВ «ЛІНЕУРА УКРАЇНА» підписаний додатковий договір до договору № 4765884 від 26.06.2024, згідно з яким сума кредиту за додатковим договором складає 5000,00 грн, загальна сума кредиту складає 15000,00 грн, строк кредитування та періодичність платежів залишаються незмінними, денна процента ставка 1,488% (а.с. 36-38). У паспорті споживчого кредиту до укладення додаткового договору строк кредитування значиться як 361 день, денна процента ставка 0,5 % (а.с. 33-35). Додатковий договір та паспорт до нього підписані позичальником електронним підписом одноразовим ідентифікатором 87893 004.07.2024 о 14:03:35. 
Зарахування кредитних коштів у сумі 10000,00 грн на платіжну карту відповідача НОМЕР_1 відбулось 26.06.2024 на підставі укладеного договору про надання платіжних послуг з переказу коштів без відкриття рахунку між ТОВ «ЛІНЕУРА УКРАЇНА» та ТОВ «ПЕЙПЕК» (а.с. 50).
Зарахування кредитних коштів у сумі 5000,00 грн на платіжну карту відповідача НОМЕР_1 відбулось 04.07.2024 на підставі укладеного договору про надання платіжних послуг з переказу коштів без відкриття рахунку між ТОВ «ЛІНЕУРА УКРАЇНА» та ТОВ «ПЕЙПЕК» (а.с. 51).
На виконання ухвали суду від 18.02.2026 АТ КБ «ПРИВАТБАНК» за № 20.1.0.0.0/7-260302/92893 –БТ від 04.03.2026 надав відомості про те, що на ім`я ОСОБА_1 , РНОКПП НОМЕР_3 , відкритий банківський рахунок, який обслуговується за допомогою банківської платіжної картки № НОМЕР_4 , 26.06.2024 на вказаний рахунок зараховано 10000,00 грн, призначення P2P_LI_CR, KYIV, 04.07.2024 зараховано 5000,00 грн (а.с. 158, 165). 
З огляду на зазначене, суд вважає доведеним факт отримання відповідачкою коштів у розмірі 15000,00 грн, тобто ТОВ «ЛІНЕУРА УКРАЇНА» свої зобов`язання за договором виконало та надало ОСОБА_1 кредит в загальній сумі 15000,00 грн. 
Відповідно до ч. 1 ст. 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірах та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти (ч. 1 ст. 1048 ЦК України).
Згідно з положеннями ст. 626 ЦК Україн, договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства, а сам договір є обов`язковим для виконання сторонами (ст.ст. 628, 629 ЦК України).
Договір є укладеним, якщо сторони досягли згоди з усіх істотних умов договору (ч. 1 ст. 638 ЦК України).
Договір укладається шляхом пропозиції однієї сторони укласти договір (оферти) і прийняття пропозиції (акцепту) другою стороною (ч. 2 ст. 638 ЦК України).
За правилом ч. 1 ст. 205 ЦК України правочин може вчинятися усно або в письмовій (електронній) формі.
Відповідно до положень ст. 207 ЦК України правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо його зміст зафіксований в одному або кількох документах (у тому числі електронних), у листах, телеграмах, якими обмінялися сторони, або надсилалися ними до інформаційно-комунікаційної системи, що використовується сторонами. Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо воля сторін виражена за допомогою телетайпного, електронного або іншого технічного засобу зв`язку (ч. 1). Використання при вчиненні правочинів факсимільного відтворення підпису за допомогою засобів механічного, електронного або іншого копіювання, електронного підпису або іншого аналога власноручного підпису допускається у випадках, встановлених законом, іншими актами цивільного законодавства, або за письмовою згодою сторін, у якій мають міститися зразки відповідного аналога їхніх власноручних підписів, або іншим чином врегульовується порядок його використання сторонами (ч. 3).
Договір, укладений в електронній формі, є таким, що укладений у письмовому вигляді (ст.ст. 205, 207 ЦК України). Такі висновки викладені у постановах Верховного Суду від 09 вересня 2020 року у справі № 732/670/19, від 23 березня 2020 року у справі № 404/502/18, від 07 жовтня 2020 року № 127/33824/19.
Згідно з ч. 1 ст. 9 Закону України «Про споживче кредитування», кредитодавець розміщує на своєму офіційному веб-сайті інформацію, необхідну для отримання споживчого кредиту споживачем. Така інформація повинна містити наявні та можливі схеми кредитування у кредитодавця. Споживач перед укладенням договору про споживчий кредит має самостійно ознайомитися з такою інформацією для прийняття усвідомленого рішення.
Відповідно до ст. 11 Закону України «Про електронну комерцію», електронний договір укладається шляхом пропозиції його укласти (оферти) однією стороною та її прийняття (акцепту) другою стороною. Відповідь особи, якій адресована пропозиція укласти електронний договір, про її прийняття (акцепт) може бути надана шляхом: надсилання електронного повідомлення особі, яка зробила пропозицію укласти електронний договір, підписаного в порядку, передбаченому ст. 12 цього Закону; заповнення формуляра заяви (форми) про прийняття такої пропозиції в електронній формі, що підписується в порядку, передбаченому цією статтею; вчинення дій, що вважаються прийняттям пропозиції укласти електронний договір, якщо зміст таких дій чітко роз`яснено в інформаційній системі, в якій розміщено таку пропозицію, і ці роз`яснення логічно пов`язані з нею.
Згідно з ст. 12 Закону України «Про електронну комерцію» якщо відповідно до акта цивільного законодавства або за домовленістю сторін електронний правочин має бути підписаний сторонами, моментом його підписання є використання: електронного підпису відповідно до вимог законів України "Про електронні документи та електронний документообіг" та "Про електронну ідентифікацію та електронні довірчі послуги", за умови використання засобу електронного підпису усіма сторонами електронного правочину; електронного підпису одноразовим ідентифікатором, визначеним цим Законом; аналога власноручного підпису (факсимільного відтворення підпису за допомогою засобів механічного або іншого копіювання, іншого аналога власноручного підпису) за письмовою згодою сторін, у якій мають міститися зразки відповідних аналогів власноручних підписів.
Частиною 1 ст. 3 цього ж Закону визначено, що електронний підпис одноразовим ідентифікатором - дані в електронній формі у вигляді алфавітно-цифрової послідовності, що додаються до інших електронних даних особою, яка прийняла пропозицію (оферту) укласти електронний договір, та надсилаються іншій стороні цього договору; одноразовий ідентифікатор - алфавітно-цифрова послідовність, що її отримує особа, яка прийняла пропозицію (оферту) укласти електронний договір шляхом реєстрації в інформаційно-комунікаційній системі суб`єкта електронної комерції, що надав таку пропозицію. Одноразовий ідентифікатор може передаватися суб`єктом електронної комерції, що пропонує укласти договір, іншій стороні електронного правочину засобом зв`язку, вказаним під час реєстрації у його системі, та додається (приєднується) до електронного повідомлення від особи, яка прийняла пропозицію укласти договір.
Висновки щодо правомірності укладання сторонами кредитного договору в електронній формі та його відповідність вимогам закону, в тому числі Закону України «Про електронну комерцію», містять постанови Верховного Суду від 12 січня 2021 року у справі №524/5556/19 та від 10 червня 2021 року у справі №234/7159/20.
Таким чином, наведені обставини підтверджують факт звернення відповідача до фінансової установи та отримання нею коштів у позику, що у свою чергу свідчить про виникнення між сторонами прав і обов`язків, врегульованих параграфом 2 глави 71 ЦК України «Позика», «Кредит». 
Статтею 526 ЦК України передбачено, що зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог-відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.
За приписами ст. 610 ЦК України порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання). У разі порушення зобов`язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом.
Відповідно до ч. 1 ст. 625 ЦК України боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов`язання.
02.06.2025 між ТОВ «ЛІНЕУРА УКРАЇНА» та ТОВ «УКРАЇНСЬКІ ФІНАНСОВІ ОПЕРАЦІЇ» укладений договір факторингу №02-1/06/2025, відповідно до умов якого ТОВ «УКРАЇНСЬКІ ФІНАНСОВІ ОПЕРАЦІЇ» набуло статусу нового кредитора та отримало право грошової вимоги, зокрема, і до відповідача (а.с. 102-111). 
За змістом п. 1.2. договору перехід від клієнта до фактора прав вимоги заборгованості до боржників відбувається після підписання сторонами акту прийому-передачі реєстру боржників згідно додатку №2 та надходження ціни продажу у повному обсязі, відповідно до п. 3.3 цього договору, на рахунок клієнта, після чого фактор стає кредитором по відношенню до боржників стосовно заборгованостей та набуває відповідні права вимоги. Підписаний сторонами та скріплений їх печатками акт прийому-передачі реєстру боржників та повна сума ціни продажу, що надійшла на рахунок клієнта підтверджують факт переходу від клієнта до фактора прав вимоги заборгованості.
Відповідно до витягу з реєстру боржників до договору факторингу №02-1/06/2025 від 02.06.2025 позивач набув права вимоги до ОСОБА_1 на загальну суму 45257,30 грн (а.с. 75-76).
Згідно зі ст.ст. 1077, 1078 ЦК України за договором факторингу (фінансування під відступлення права грошової вимоги) одна сторона (фактор) передає або зобов`язується передати грошові кошти в розпорядження другої сторони (клієнта) за плату (у будь-який передбачений договором спосіб), а клієнт відступає або зобов`язується відступити факторові своє право грошової вимоги до третьої особи (боржника).
Предметом договору факторингу може бути право грошової вимоги, строк платежу за якою настав (наявна вимога), а також право вимоги, яке виникне в майбутньому (майбутня вимога).
Відповідно до ст. 1081 ЦК України клієнт відповідає перед фактором за дійсність грошової вимоги, право якої відступається, якщо інше не встановлено договором факторингу.
Згідно з ч.ч. 1, 2 ст. 1082 ЦК України боржник зобов`язаний здійснити платіж факторові за умови, що він одержав від клієнта або фактора письмове повідомлення про відступлення права грошової вимоги факторові і в цьому повідомленні визначена грошова вимога, яка підлягає виконанню, а також названий фактор, якому має бути здійснений платіж. Боржник має право вимагати від фактора надання йому в розумний строк доказів того, що відступлення права грошової вимоги факторові справді мало місце. Якщо фактор не виконає цього обов`язку, боржник має право здійснити платіж клієнтові на виконання свого обов`язку перед ним.
З розрахунку заборгованості, проведеного первісним кредитором ТОВ «ЛІНЕУРА УКРАЇНА» вбачається, що з моменту укладення договору № 4765884 до дня відступлення права вимоги ОСОБА_1 сплатила 7000,22 грн тіла кредиту, 11759,37 грн процентів. Непогашене тіло кредиту - 7999,78 грн, нараховані проценти 29757,52 грн, штрафні санкції – 7500 грн (до стягнення не заявлені) (а.с. 44-49). З 06.07.2024 залишок тіла кредиту склав 7999,78 грн, 
Після набуття ТОВ «УКРАЇНСЬКІ ФІНАНСОВІ ОПЕРАЦІЇ» статусу нового кредитора та отримання права грошової вимоги за кредитним договором № 4765884, останнім в період з 03.06.2025 по 21.06.2025 було здійснено нарахування ОСОБА_1 процентів за процентною ставкою 1,5% в розмірі 120 грн на день на загальну суму 2280,00 грн (а.с. 77).
Заміна кредитора у зобов`язанні шляхом відступлення права вимоги із зазначенням у договорі обсягу відповідного зобов`язання, яке передається до закінчення строку кредитування не обмежує цивільних прав учасників спірних правовідносин, в тому числі нового кредитора щодо отримання процентів за правомірне користування позичальником грошовими коштами на підставі статті 1048 ЦК України. Позивач у цій справі є сингулярним правонаступником первісного кредитора за укладеним кредитним договором, відповідно, установлені судом правовідносини продовжували існувати з попереднім змістом, а відбулася виключно заміна сторони кредитора в існуючому зобов`язанні з попереднім змістом та усіма істотними умовами, таким чином, право ТОВ «УКРАЇНСЬКІ ФІНАНСОВІ ОПЕРАЦІЇ» нараховувати відсотки за користування кредитом у межах строку дії кредитного договору судом не заперечується.
Однак, з розміром нарахованих первісним кредитором та фактором процентів, заявлених до стягнення, суд погодитись не може, з огляду на законодавче регулювання споживчого кредитування. 
22 листопада 2023 року був прийнятий Закон України № 3498-ІХ «Про внесення змін до деяких законів України щодо удосконалення державного регулювання ринків фінансових послуг», який набрав чинності 24 грудня 2023 року. Вказаним Законом внесено зміни та доповнення і до Закону України №1734-VIII від 15 листопада 2016 року «Про споживче кредитування».
Відповідно до ч. 5 ст. 8 Закону України «Про споживче кредитування» максимальний розмір денної процентної ставки, розрахованої відповідно до частини четвертої цієї статті, не може перевищувати 1 %.
Пунктом 17 «Прикінцевих та перехідних положень» Закону України «Про споживче кредитування» визначено, що тимчасово, протягом 240 днів з дня набрання чинності Законом України «Про внесення змін до деяких законів України щодо удосконалення державного регулювання ринків фінансових послуг», максимальний розмір денної процентної ставки не може перевищувати: протягом перших 120 днів - 2,5 %; протягом наступних 120 днів - 1,5 %.
По датам, згідно з Законом Закон України № 3498-ІХ «Про внесення змін до деяких законів України щодо удосконалення державного регулювання ринків фінансових послуг», максимальний розмір денної процентної ставки не повинен перевищувати: 2,5% (до 22.04.2024 включно); протягом наступних 120 днів – 1,5% (до 20.08.2024 включно); починаючи з 241 дня з дня набрання чинності Законом – 1% (з 21.08.2024).
Відповідачка отримала кредитні кошти 26.06.2024, тобто після набрання чинності змінами до Закону України «Про споживче кредитування», але у другий пільговий період, коли розмір денної процентної ставки не може перевищувати 1,5 %, тому нарахування процентів у період з 26.06.2024 по 20.08.2024 у розмірі 1,5% є правомірним, відповідає вимогам закону та договору, розмір задоволеного позову в цій частині складає 10000 х1,5% х 9 (днів) = 1350,00 грн; 15000 х 1,5% х 2 (дні) = 450,00 грн; 8000 х 1,5 % х 44 (дні)=5280 грн. 
Однак, у період з 21.08.2024 по 21.06.2025 нарахування денної процентної ставки у розмірі 1,5% суперечить Закону, в цій частині позовні вимоги підлягають задоволенню частково, зі зменшенням нарахування до 1% за день користування кредитом. 
Так, період з 21.08.2024 по 21.06.2025 складає 304 днів. Проценти за цей період мали складати 7999,78 х1% х 304= 24319,33 грн. 
Загальний розмір процентів, що підлягає стягненню становить 1350,00 + 450,00 + 5280,00 + 24319,33 = 31399,33 грн (нарахованих як первісним кредитором так і фактором). З урахуванням сплаченого 31399,33 – 11759,37 = 19639,96 грн. 
На думку суду роз`яснення Національного банку України щодо деяких положень Закону України «Про споживче кредитування», які стосуються ст. 8 та п. 17 Прикінцевих та перехідних положень є рекомендаційними, оскільки НБУ не є законодавчим органом, а наведений позивачем зміст роз`яснень не відповідає прямим вимогам закону. 
Щодо стягнення з відповідача на користь позивача понесених ним витрат на професійну правничу допомогу в розмірі 10000 грн, суд зазначає наступне.
Відповідно до п. 1 ч. 3 ст. 133 ЦПК України до витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать витрати на професійну правничу допомогу.
Згідно ч. 1 ст. 137 ЦПК України витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави.
Судом встановлено та підтверджується матеріалами справи, що між адвокатом Дідухом Є. О. та позивачем 01.08.2024 був укладений договір про надання правової допомоги №01/08/2024-А, також адвокатом додано акт прийому-передачі виконаних робіт № 4765884, детальний опис наданих послуг, заявку на виконання доручення до договору ( а.с. 88-89, 52,53).
Враховуючи, що позовні вимоги задовольняються судом на 69% від заявленого позову, розмір компенсації витрат на правничу допомогу стороні позивача має становити 6900 грн та 1671,46 грн судового збору, сплаченого при подачі позову до суду першої інстанції.
На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 4, 12-13, 19, 81, 141, 247, 258, 259, 265, 268, 273, 279, 280-289, 354, 355 ЦПК України, суд

УХВАЛИВ:
Позовні вимоги ТОВАРИСТВА З ОБМЕЖЕНОЮ ВІДПОВІДАЛЬНІСТЮ «УКРАЇНСЬКІ ФІНАНСОВІ ОПЕРАЦІЇ» задовольнити частково. 
Стягнути з ОСОБА_1 (РНОКПП НОМЕР_3 , АДРЕСА_1 ) на користь ТОВАРИСТВА З ОБМЕЖЕНОЮ ВІДПОВІДАЛЬНІСТЮ «УКРАЇНСЬКІ ФІНАНСОВІ ОПЕРАЦІЇ» (ЄДРПОУ 40966896, м. Київ, вул. Глибочицька, 40, приміщення 19 літера «Н», «П») заборгованість за Договором про надання коштів на умовах споживчого кредиту № 4765884 від 26.06.2024 в загальному розмірі 27639 (двадцять сім тисяч шістсот тридцять дев`ять) гривень 74 коп, з яких: 7999,78 грн за тілом кредиту та 19639,96 грн за відсотками.
Стягнути з ОСОБА_1 на користь ТОВАРИСТВА З ОБМЕЖЕНОЮ ВІДПОВІДАЛЬНІСТЮ «УКРАЇНСЬКІ ФІНАНСОВІ ОПЕРАЦІЇ» судовий збір у розмірі 1671,46 грн та витрати на правову допомогу у розмірі 6900 грн. 
В замовленні іншої частини позовних вимог відмовити. 

Заочне рішення може бути переглянуто судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача. Заяву про перегляд заочного рішення може бути подано протягом тридцяти днів з дня його проголошення.
Учасник справи, якому повне заочне рішення суду не було вручене у день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на подання заяви про його перегляд - якщо така заява подана протягом двадцяти днів з дня вручення йому повного заочного рішення суду. Строк на подання заяви про перегляд заочного рішення може бути також поновлений в разі пропуску з інших поважних причин.
Позивач має право оскаржити заочне рішення в загальному порядку шляхом подання апеляційної скарги до Чернігівського апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення.
Заочне рішення набирає законної сили, якщо протягом встановлених строків не подані заява про перегляд заочного рішення або апеляційна скарга, або якщо рішення залишено в силі за результатами апеляційного розгляду справи. 
Повний текст рішення суду складено 15.04.2026.

Суддя Н. Ю. Рубаненко