Р І Ш Е Н Н Я
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
10.03.2026  	Справа №607/19001/25 Провадження №2/607/1332/2026	

Тернопільський міськрайонний суд Тернопільської області 
в складі:
головуючого Ромазана В.В.
з участю секретаря Бойко О.В.
позивача ОСОБА_1 
відповідача ОСОБА_2 
розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Тернополі за правилами спрощеного позовного провадження цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про розірвання шлюбу,-
В С Т А Н О В И В:

 
Позивач ОСОБА_1 15.09.2025 звернувся в суд з позовом про розірвання шлюбу між ним та відповідачем ОСОБА_2 , який було укладено 15.10.2016 року та у якому у сторін народилось двоє дітей: ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 та ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 . Позивач вказав, що на протязі останніх років сімейне життя між сторонами погіршувалось, кожен має різні погляди на шлюб та сім`ю, між сторонами відсутні взаємоповага, піклування про створення в сім`ї доброзичливої атмосфери. Подальшого сенсу підтримувати сімейні відносини не має, оскільки у сторін на грунті сімейно-побутових проблем та протилежних поглядів на сімейне життя, розвинулась неприязнь один до одного, втрачено почуття любові та поваги один до одного. Вважає, що шлюб між сторонами існує формально, а тому просить його розірвати. 
Відповідач ОСОБА_2 подала суду відзив на позовну заяву, в якому вказує на те, що на розірвання шлюбу вона не згідна. Вказує на те, що наявністю суперечок в сім`ї не є причиною для розриву шлюбних стосунків. Вважає, що діти повинні проживати у повноцінній сім`ї, а тому слід вжити всіх заходів для її збереження.
Позивач ОСОБА_1 відповіді на відзив не надав.
Ухвалою судді Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області від 03 жовтня 2025 року відкрито провадження у справі за правилами спрощеного позовного провадження.
Ухвалою суду від 08.12.2025 надавався сторонам строк на примирення з метою збереження сім`ї за клопотанням відповідача, провадження у справі зупинялось до 09.03.2026. 
Позивач  ОСОБА_1 в судовому засіданні позовні вимоги підтримав повністю та просить суд їх задовольнити з підстав зазначених у позові. Вказав, що не примирився із відповідачем у наданий судом строк, перебувати у шлюбі із ОСОБА_2 він не бажає. 
Відповідач  ОСОБА_2 в судовому засіданні проти розірвання шлюбу не заперечила.
Суд, дослідивши та оцінивши докази по справі, встановив 
ОСОБА_1 та ОСОБА_2 перебувають в зареєстрованому шлюбі із 15 жовтня 2016 року, що підтверджується Свідоцтвом про шлюб серії НОМЕР_1 , виданим 15.10.2016 Тернопільським міським відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Тернопільській області.
У даному шлюбі народилося двоє дітей: дочка – ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_3 та дочка – ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_4 .
Судом із пояснень сторін у судовому засіданні з`ясовано, що сторони втратили почуття взаєморозуміння та любові один до одного, позивач не веде спільного господарства із відповідачем, не бажає перебувати із нею у шлюбі та підтримувати сімейні відносини. 
У наданий судом термін на примирення сторони не прийняли заходів для збереження сім`ї.
Сумісне життя подружжя і збереження сім`ї є неможливим. Шлюб існує лише формально. 
Відповідно до вимог ст. ст. 111, 112 СК України суд з`ясовує фактичні взаємини подружжя, дійсні причини позову про розірвання шлюбу, бере до уваги наявність неповнолітньої дитини та інші обставини життя подружжя. Суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що має істотне значення.
Згідно із ч.1 ст.24 СК України, шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається.
Відповідно до ч.1 ст.55 СК України, дружина та чоловік зобов`язані спільно піклуватися про побудову сімейних відносин між собою та іншими членами сім`ї на почуттях взаємної любові, поваги, дружби, взаємодопомоги.
Положеннями частини третьої та четвертої статті 56 СК України передбачено, що кожен з подружжя має право припинити шлюбні відносини. Примушування до припинення шлюбних відносин, примушування до їх збереження, є порушенням прав дружини, чоловіка на свободу та особисту недоторканість.
За таких обставин, суд вважає, що шлюб слід розірвати так, як подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечить інтересам позивача, оскільки порушує його особисті права та законні інтереси.
На підставі наведеного та керуючись ст.ст. 4, 13, 82, 263, 265 ЦПК України, суд, – 

У Х В А Л И В :
Позов задовольнити.
Розірвати шлюб між ОСОБА_1 та ОСОБА_7 , зареєстрований 15 жовтня 2016 року Тернопільським міським відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Тернопільській області, актовий запис №1900.
Стягнути із ОСОБА_2 у користь ОСОБА_1 сплачений судовий збір у розмірі 1 211 (одна тисяча двісті одинадцять) грн. 20 коп.
Рішення суду про розірвання шлюбу після набрання ним законної сили надіслати до органу державної реєстрації актів цивільного стану за місцем ухвалення рішення для внесення відомостей до Державного реєстру актів цивільного стану громадян та проставлення відмітки в актовому записі про шлюб.
Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.
Рішення суду може бути оскаржене до Тернопільського апеляційного суду шляхом подачі апеляційної скарги протягом тридцяти днів з дня його проголошення. 
Учасник справи, якому повне рішення суду не було вручено у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення повного рішення суду.
Повний зміст рішення суду складено 16.03.2026.
Реквізити сторін:
позивач: ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_5 , зареєстрований та проживає за адресою: АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_2 .
відповідач: ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_6 , проживає за адресою: АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_3 .
  Головуючий суддя  	В. В. Ромазан