Справа № 339/214/24 
Провадження № 22-ц/4808/124/26 
Головуючий у 1 інстанції Скригун В. В. 
Суддя-доповідач Пнівчук 

ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
04 березня 2026 року м. Івано-Франківськ
Івано-Франківський апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ:
головуючої   Пнівчук О. В.,
суддів:   Мальцевої Є. Є., Томин О. О.
з участю секретаря  Панасюк В. О., 
розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу ОСОБА_1 , в інтересах якого діє адвокат Комарницький Едуард Григорович, на рішення Болехівського міського суду від 24 жовтня 2025 року, у складі судді Скригун В. В., у справі за заявою ОСОБА_1 , заінтересовані особи: виконком Болехівської міської ради (Орган опіки та піклування), ОСОБА_2 , про визнання особи недієздатною та призначення опікуна, 
в с т а н о в и в:
У травні 2024 року ОСОБА_1 звернувся до суду з заявою про визнання ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 недієздатною та призначити його опікуном останньої.
Вимоги заяви вмотивовано тим, що бабця заявника ОСОБА_2 хворіє на церебральний атеросклероз та зв`язку з хворобою потребує постійного догляду, її захворювання супроводжується вираженими когнітивними порушеннями. Внаслідок хвороби вона не може розуміти значення своїх дій та керувати ними, потребує постійного догляду, який здійснює та бажає здійснювати заявник, оскільки проживає разом з нею. 
Посилаючись на вказані обставини, заявник просив визнати ОСОБА_2 недієздатною, встановити над нею опіку та призначити його опікуном.
Рішенням Болехівського міського суду від 24 жовтня 2025 року заяву ОСОБА_1 , заінтересовані особи: виконком Болехівської міської ради (Орган опіки та піклування), ОСОБА_2 , про визнання особи недієздатною та призначення опікуна задоволено частково.
Визнано недієздатною ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , яка зареєстрована та проживає за адресою: АДРЕСА_1 .
У задоволенні вимоги ОСОБА_1 про призначення його опікуном ОСОБА_2 відмовлено.
До встановлення опіки та призначення опікуна недієздатній ОСОБА_2 здійснення опіки над нею покладено на орган опіки та піклування в особі виконавчого комітету Болехівської міської ради.
Строк дії рішення про визнання недієздатною ОСОБА_2 встановлено тривалістю 2 роки, з моменту набрання ним законної сили. 
Не погоджуючись з рішенням суду, представник ОСОБА_1 – адвокат Комарницький Е. Г. подав апеляційну скаргу. Вважає рішення суду в частині відмови у призначення заявника опікуном незаконним та необґрунтованим, оскільки суд першої інстанції не встановив усіх обставин, які мають значення для вирішення справи, не надав належної правової оцінки поданим доказам, не врахував позиції Верховного Суду щодо вмотивованості подання органу опіки та піклування, не звернув уваги на характер захворювання недієздатної особи.
Зазначає, що при розгляді справ окремого провадження суд не обмежений в праві витребування доказів з власної ініціативи, ба більше має право, з метою з`ясування обставин витребувати докази з власної ініціативи, що відповідатиме положенням про всебічність та повноту судового розгляду. Подання органу опіки та піклування не є рішенням за процесуальним статусом та має для суду лише рекомендаційний характер, і при постановленні судом рішення по справі не має пріоритетного значення, та може бути враховане на розсуд суду. 
Вважає, що суд з`ясував обставини даної справи та не отримав належні і допустимі докази в обґрунтування прийнятого ним рішення
Суд не з`ясовував та не перевірив мотивацію подання в частині, що ОСОБА_1 має підстави на відстрочку, або бронювання визначені ст. 23 Закону України «Про мобілізаційну підготовку та мобілізацію» хоча мав всі можливості. В судовому засіданні 24.10.2025 ОСОБА_1 пояснював, що працює в Нафтогазовидобувне управління «Долина нафтогаз» АТ «Укрнафта», яке відноситься до сектору критичної інфраструктури. ОСОБА_1 є заброньованим та користується відстрочкою від мобілізації, що зокрема підтверджується витягом з військовоблікового документу «Резерв» + . Вказаний факт з`ясовувався комісією органу опіки та піклування, відтак заявник може нести обов`язки опікуна.
Цивільним кодексом України та Правилами опіки та піклування, що затверджені Наказом Державного комітету України у справах сім`ї та молоді, Міністерства освіти України, Міністерства охорони здоров`я України, Міністерства праці та соціальної політики України 26.05.99 N 34/166/131/88 не передбачено обов`язку органу опіки та піклування у поданні детально викладати всі обставини справи чи зобов`язувати родичів ставати опікунами недієздатної особи. 
Відповідно до п. 3.1. Правил опіки та піклування, для безпосереднього здійснення опіки та піклування органами опіки та піклування призначається опікун чи піклувальник. При призначенні опікуна (піклувальника) беруться до уваги його можливості виконувати опікунські обов`язки, стосунки між ним та підопічним. Опікун чи піклувальник призначається лише за його згодою і, як правило, з числа родичів чи близьких підопічному осіб.
Закон не містить імперативної вимоги щодо обов`язкового призначення опікуном саме родича, не зобов`язує орган опіки встановлювати відсутність чи неспроможність родичів відповідних ступенів споріднення та не передбачає примусового призначення опікуна. Також не визначено обов`язкових вимог до змісту подання органу опіки, натомість встановлено перелік документів, на підставі яких приймається рішення про призначення опікуна. 
Зазначає, що ОСОБА_1 маючи задеклароване місце реєстрації проживання за адресою АДРЕСА_2 , фактично поживає за адресою АДРЕСА_1 , однією сім`єю разом із ОСОБА_2 та забезпечує їй належних умов проживання і догляду. Дані обставини підтверджені документально, а саме рішенням про призначення/перерахунок компенсації фізичним особам, які надають соціальні послуги з догляду на непрофесійній основі від 18.03.2024 року, актом обстеження матеріально-побутових умов від 11.03.2024 року (яким підтверджено спільне проживання), копією довідки про отримання допомоги по догляду від 24.04.2023. Місце проживання заявника та його підопічної набуло характеру постійного, адже не змінювалось з березня 2023 року та по даний час, інші докази судом не витребовувались та ним не здобуто. 
Судом не здобуто доказів, які б свідчили про відсутність у ОСОБА_2 позитивного відношення та прив`язаності, відсутності довірливих та доброзичливих стосунків до свого внука ОСОБА_1 , який бажає стати її опікуном. Навпаки проаналізувавши експертний висновок № 220/2025 від 24.06.2025 Івано-Франківської філії судових експертиз ДУ «ІСП МОЗ У» вбачається, що ОСОБА_2 завжди відмічає свого внука, це єдина особа яку вона пам`ятає. Тому є очевидним, що ОСОБА_1 піклується, разом проживає та доглядає за своєю бабусею.
Вважає, що враховуючи важкі когнітивні порушення та психічні розлади на які страждає ОСОБА_2 , здійснення над нею опікунства родичами, дочкою - ОСОБА_3 , онуком ОСОБА_4 , чи невісткою ОСОБА_5 буде для неї травмуючим фактором та не відповідатиме ні її інтересам, ні інтересам цих осіб. Оскільки дочка та онук постійно проживають за кордоном, а невістка ОСОБА_5 не проживає з недієздатною та не є її близьким родичем чи членом сім`ї.
Просить скасувати рішення суду в частині відмови в задоволенні заяви та ухвалити нове рішення по справі, яким заяву задовольнити повністю.
Представник ОСОБА_2 – адвокат Олейняш М.І. подав відзив на апеляційну скаргу, у якому зазначив, що при розгляді заяви ОСОБА_1 , судом основне питання зводилось до того, чи отримає заявник відстрочку від мобілізації, однак з матеріалів справи встановлено, що він має відповідну бронь до 06.11.2026, оскільки працює на підприємстві, яке віднесено до критичної інфраструктури.
Оскільки суд вказаній обставині не дав правової оцінки, просив апеляційну скаргу представника заявника ОСОБА_1 задовольнити.
У судовому засіданні апеляційного суду представник заявника ОСОБА_1 – адвокат Комарницький Е. та представник заінтересованої особи ОСОБА_2 – адвокат Олейняшш М. І. підтримали доводи апеляційної скарги з наведених у ній мотивів.
Представник органу опіки та піклування виконкому Болехівської міської ради у судове засідання не з`явився, про час та місце розгляду справи повідомлений належним чином, що відповідно до положень ч.2 ст. 372 ЦПК України, не перешкоджає розгляду справи у його відсутності.
Заслухавши суддю-доповідача, пояснення сторін, перевіривши матеріали справи, колегія суддів приходить до висновку, що апеляційна скарга не підлягає до задоволення з наступних підстав.
Згідно з частинами першою, другою та п`ятою статті 263 ЦПК України судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим.
Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права.
Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.
Вказаним вимогам рішення суду відповідає.
Задовольняючи позов частково суд першої інстанції виходив з того, що ОСОБА_2 через свій психічний стан не здатна усвідомлювати значення своїх дій та керувати ними, тому її слід визнати недієздатною та встановити над нею опіку. Однак з врахування необґрунтованості та формальності висновку органу опіки та піклування, суд дійшов висновку про відмову в задоволенні заяви в частині призначення заявника опікуном.
З такими висновками суду колегія суддів погоджується з огляду на наступне.
Судом встановлено, що заявник ОСОБА_1 являється онуком ОСОБА_2 , 1938 року народження, батько ОСОБА_1 та син ОСОБА_2 – ОСОБА_6 помер ІНФОРМАЦІЯ_3 .
Чоловік ОСОБА_2 – ОСОБА_7 помер ІНФОРМАЦІЯ_4 .
Згідно Акту, складеного депутатом Болехівської міської ради Юзьків У. Ф. та представників громадськості ОСОБА_8 та ОСОБА_9 , 11 березня 2024 року проведено обстеження матеріально-побутових умов проживання ОСОБА_2 в ході якого виявлено, що ОСОБА_1 зареєстрований за адресою АДРЕСА_2 , а фактично проживає за адресою АДРЕСА_1 та доглядає за ОСОБА_2 (бабусею).
Рішенням про призначення/перерахунок компенсації фізичним особам, які надають соціальні послуги з догляду на непрофесійній основі від 18.03.2024 року ОСОБА_1 призначено з 01.03.2024 по 31.12.2024 463,33, з 01.01.2025 по 28.02.463,33. Список пов`язаних осіб: ОСОБА_10 05.03.2020; ОСОБА_2 06.11.1938, ОСОБА_11 08.04.1990. 
Відповідно до довідки про отримання допомоги, від 24.04.2023 № 282 ОСОБА_1 АДРЕСА_1 , перебуває на обліку в управлінні праці та соціального захисту населення Болехівської міської ради, йому з 13.03.2023 по 12.03.2024 призначено допомогу – компенсацію фізичній особі, які надають соціальні послуги з догляду на професійній основі.
Мати заявника ОСОБА_1 - ОСОБА_5 працює на посаді вчителя початкових класів Болехівського ліцею №2 «Науковий» Болехівської міської ради.
Згідно заключення ЛКК КНП «Болехівська ЦМЛ» від 08 березня 2024 року діагноз ОСОБА_2 - церебральний атеросклероз, виражені когнітивні порушення. Потребує стороннього догляду.
Відповідно до висновку судово-психіатричного експерта № 220/2025 від 24 червня 2025 року, ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 тривалий час страждає гіпертонічною хворобою, атеросклерозом судин головного мозку, що спричинило ураження тканини мозку із формуванням енцефалопатії та церебральної атрофії (підтвержено даними МРТ) на даний час з клінічними ознаками недоумства – судинної деменції, про що свідчить наявний значний когнітивний дефект, амнестичне дезорієнтування, емоційна нестійкість, виражена лабільність, пригнічення вольових процесів, маячна симптоматика в анамнезії, відсутність критичного осмислення власного стану з втратою навиків самообслуговування та повною безпомічністю, що призвело до соціальної дезадаптації підекспертної, вона самостійно не в змозі задовольняти свої основні життєві потреби, не може висловлювати свої думки, а поведінка є неадекватною обставинам та ситуації. Значний розлад має незворотній характер із схильністю до прогресування. Таким чином, результати вищенаведеного аналізу матеріалів справи, медичної документації, співставлення отриманих даних з діагностичними стандартами та діючою в Україні міжнародною класифікацією психічних і поведінкових розладів 10-го перегляду (МКХ-10), свідчать про те, що ОСОБА_2 виявляє ознаки стійкого хронічного психічного розладу у формі судинної (мультиінфарктної) деменції – внаслідок чого вона позбавлена здатність усвідомлювати значення своїх дій та керувати ними. 
Рішенням виконавчого комітету Болехівської міської ради затверджено подання опікунської ради щодо доцільності призначення ОСОБА_1 опікуном ОСОБА_2 . 
Згідно подання опікунської ради виконавчого комітету Болехівської міської ради від 19.09.2025 щодо доцільності призначення ОСОБА_1 опікуном ОСОБА_2 з`ясовано, що ОСОБА_1 фактично здійснює догляд за своєю бабусею ОСОБА_2 . 
ОСОБА_1 зареєстрований за адресою АДРЕСА_2 , а проживає фактично за адресою по АДРЕСА_1 разом із ОСОБА_2 . Згідно з актом обстеження матеріально-побутових умов від 03.09.2025 у ОСОБА_2 відсутні інші особи, які б здійснювали сторонній догляд, а єдиною особою, яка має можливість і бажання дбати про неї, забезпечувати доглядом та лікуванням, створювати необхідні побутові умови є її онук - ОСОБА_1 .
Статтею 15 Цивільного кодексу України (далі - ЦК України) визначено, що кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання.
За правилами статей 12, 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.
Відповідно до статті 41 ЦК України над недієздатною фізичною особою встановлюється опіка.
Згідно зі статтею 55 ЦК України опіка та піклування встановлюється з метою забезпечення особистих немайнових і майнових прав та інтересів малолітніх, неповнолітніх осіб, а також повнолітніх осіб, які за станом здоров`я не можуть самостійно здійснювати свої права і виконувати обов`язки.
Відповідно до статті 58 ЦК України опіка встановлюється над малолітніми особами, які є сиротами або позбавлені батьківського піклування, та фізичними особами, які визнані недієздатними.
Частиною першою статті 60 ЦК України визначено, що суд встановлює опіку над фізичною особою у разі визнання її недієздатною і призначає опікуна за поданням органу опіки та піклування.
Суд, ухвалюючи рішення про обмеження цивільної дієздатності фізичної особи (у тому числі обмеження або позбавлення права неповнолітньої особи самостійно розпоряджатися своїми доходами) чи визнання фізичної особи недієздатною, встановлює над нею відповідно піклування або опіку і за поданням органу опіки та піклування призначає їй піклувальника чи опікуна (частина перша статті 300 ЦПК України).
Системно проаналізувавши зміст частини першої статті 60 ЦК України та частини першої статті 300 ЦПК України можливо дійти висновку, що обов`язковою умовою призначення судом конкретної фізичної особи опікуном над недієздатною фізичною особою є наявність подання органу опіки та піклування щодо доцільності призначення саме цієї особи опікуном.
Аналогічний висновок викладений у постанові Верховного Суду від 20 травня 2020 року у справі № 736/1508/17 (провадження № 61-39361св18).
Відповідно до статті 62 ЦК України опіка або піклування встановлюється за місцем проживання фізичної особи, яка потребує опіки чи піклування або за місцем проживання опікуна чи піклувальника.
Положеннями статті 63 ЦК України закріплено, що опікуном або піклувальником може бути лише фізична особа з повною цивільною дієздатністю; фізична особа може бути призначена опікуном або піклувальником лише за її письмовою заявою. Опікун або піклувальник призначаються переважно з осіб, які перебувають у сімейних, родинних відносинах з підопічним, з урахуванням особистих стосунків між ними, можливості особи виконувати обов`язки опікуна чи піклувальника. Фізичній особі може бути призначено одного або кількох опікунів чи піклувальників.
Відповідно до частини першої статті 67 ЦК України опікун зобов`язаний дбати про підопічного, про створення йому необхідних побутових умов, забезпечення його доглядом та лікуванням.
При призначенні опікуна важливі і обов`язково повинні враховуватися особисті приязні взаємини між опікуном і підопічним, що забезпечить нормальне життєзабезпечення підопічного. Можливість особи здійснювати повноваження опікуна перевіряються органом опіки та піклування, який висловлює пропозиції про доцільність призначення опікуна.
Аналогічні положення зазначені у Правилах опіки та піклування, затверджених наказом Державного комітету України у справах сім`ї та молоді Міністерства освіти України, Міністерства охорони здоров`я України, Міністерства праці та соціальної політики України 26 травня 1999 року № 34/166/131/88.
Призначення опікуна недієздатної особи здійснюється за поданням органу опіки та піклування, яке повинне відповідати вимогам закону щодо його обґрунтованості та змісту, має бути подано в належній процесуальній формі згідно з вимогами ЦПК України. При внесенні подання орган опіки та піклування має якнайкраще врахувати інтереси особи, над якою встановлюється опіка (постанова Верховного Суду від 07 квітня 2022 року у справі № 712/10043/20).
Дослідивши наявні у справі докази і надавши їм належну оцінку, суд першої інстанції, дійшов обґрунтованого висновку про те, що до встановлення опіки та призначення опікуна недієздатній ОСОБА_2 здійснення опіки над нею слід покласти на орган опіки та піклування в особі виконавчого комітету Болехівської міської ради, зі встановленням дворічного строку дії такого рішення.
Судом правильно зазначено про те, що подання органу опіки та піклування щодо призначення опікуном саме ОСОБА_1 належним чином не мотивовано, що свідчить про застосування органом опіки та піклування формального підходу до вирішення питання доцільності призначення заявника опікуном ОСОБА_2 .
Подання органу опіки і піклування не містить висновку про створення саме заявником необхідних побутових умов недієздатній особі та забезпечення її доглядом та лікуванням.
Матеріали справи не містять доказів про наявність у ОСОБА_2 позитивного відношення та прив`язаності до заявника ОСОБА_1 , довірливих та доброзичливих стосунків між ними, про створення саме заявником необхідних побутових умов недієздатній особі, а відтак підстави для висновку про те, що призначення опікуном саме заявника відповідатиме інтересам ОСОБА_2 – відсутні. 
Зазначені обставини стороною апелянта не спростовано.
Колегія суддів вважає, що саме по собі посилання у висновку на можливість та доцільність заявника бути опікуном не дає підстав для висновку про його обґрунтованість.
Посилання в апеляційній скарзі на те, що суд не з`ясовував та не перевірив мотивацію подання в частині того, що ОСОБА_1 має підстави на відстрочку, або бронювання визначені ст. 23 Закону України «Про мобілізаційну підготовку та мобілізацію», а в судовому засіданні пояснював, що працює в Нафтогазовидобувне управління «Долина нафтогаз» АТ «Укрнафта», яке відноситься до сектору критичної інфраструктури. ОСОБА_1 є заброньованим та користується відстрочкою від мобілізації, не заслуговують на увагу, оскільки подання органу опіки та піклування не містить посилання на вказані обставини, доказів з цього приводу заявник не подавав.
Разом з тим, колегія суддів зауважує, що вказані обставини не слугують доказом обґрунтованості висновку органу опіки та піклування щодо призначення саме заявника опікуном ОСОБА_2 . Судом правильно зазначено, що ОСОБА_2 має доньку ОСОБА_3 та онуків ОСОБА_4 , ОСОБА_12 та невістку ОСОБА_5 . Донька ОСОБА_3 , згідно матеріалів справи проживає у ФРН. Доказів на підтвердження того факту, що інші члени сім`ї не можуть здійснювати опіку над ОСОБА_2 до суду не надано. 
Долучений представником апелянта військово-обліковий документ Резерв+ Чулупина А, М., відповідно до якого він має бронювання до 06.11.2026, то остання дата ВЛК - 04.11.2025, тобто після ухвалення оскаржуваного рішення суду першої інстанції. На вказані обставини заявник, звертаючись із заявою до суду, не посилався, про наявність труднощів у поданні до суду першої інстанції письмових доказів на підтвердження зазначених обставин щодо місця роботи та наявності відстрочки не заявляв.
Інші доводи апеляційної скарги не дають підстав для висновку про неправильне застосування судом першої інстанції норм матеріального права та порушення норм процесуального права, не спростовують висновки суду першої інстанції, та не містять підстав для скасування або зміни судового рішення.
Відповідно до пункту 1 частини першої статті 374 ЦПК України суд апеляційної інстанції за результатами розгляду апеляційної скарги має право залишити судове рішення без змін, а скаргу без задоволення.
За змістом статті 375 ЦПК України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права. 
Враховуючи вищенаведене, колегія суддів дійшла висновку, що апеляційну скаргу слід залишити без задоволення, а оскаржуване рішення суду – без змін. 
Керуючись ст.ст. 374, 375, 381- 384, 389, 390 ЦПК України, суд
п о с т а н о в и в :
Апеляційну скаргу ОСОБА_1 , в інтересах якого діє адвокат Комарницький Едуард Григорович, залишити без задоволення, а рішення Болехівського міського суду від 24 жовтня 2025 року – без змін.
Постанова набирає законної сили з дня прийняття, однак може бути оскаржена в касаційному порядку до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.
Повний текст постанови складено 09 березня 2026 року.

Головуюча О. В. Пнівчук
Судді: Є. Є. Мальцева 
О. О. Томин