Справа №402/1192/25 

Р І Ш Е Н Н Я
іменем України

"30" березня 2026 р.       м.Благовіщенське

Благовіщенський районний суд Кіровоградської області у складі: 
головуючого – судді Бондаренка А.А.,
секретар судового засідання Хименко О.А.,
розглянувши за правилами спрощеного позовного провадження цивільну справу за позовом ОСОБА_1 , в інтересах якого діє адвокат Бабков Олександр Олександрович, до Товариства з обмеженою відповідальністю «Транс- Гол», Приватного акціонерного товариства Страхова компанія «Галицька» про відшкодування майнової шкоди та відшкодування упущеної вигоди заподіяної злочином,

встановив:

За результатами розгляду кримінальної справи №402/625/21 по кримінальному провадженню № 12018120000000031 від 21.02.2018 року вироком Ульяновського районного суду Кіровоградської області від 17 травня 2024 року ОСОБА_2 засуджено за частиною 2 статті 286 КК України до покарання у виді позбавлення волі на строк 4 роки і 6 місяців з позбавленням права керувати транспортними засобами на строк 3 роки. Пред`явлений в ході розгляду справи в порядку статті 128 КПК України цивільний позов потерпілого ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , ТОВ "Транс-Гол" і ПАТ СК "Галицька" задоволено частково. Стягнуто зі ОСОБА_2 на користь потерпілого ОСОБА_1 530800 грн., з яких: 15000 грн. витрати за перевезення автомобіля; 15800 грн. витрати на правничу допомогу; 500000 грн. моральної шкоди. Стягнуто з ПАТ СК "Галицька" на користь ОСОБА_1 89352 грн., із яких: 44676 грн. моральної шкоди й 44676 грн. витрат на поховання. Стягнуто з ТОВ "Транс-Гол" на користь ОСОБА_1 6324 грн. витрат на поховання, які не покриває страховий ліміт. Позов  ОСОБА_1 до Товариства з обмеженою відповідальністю «Транс-Гол» та Приватного акціонерного товариства страхової компанії «Галицька» у частині стягнення із Товариства з обмеженою відповідальністю «Транс-Гол» на користь ОСОБА_1 275700 грн. 48 коп. матеріальної шкоди за пошкодження автопоїзда, яка не покривається страховим лімітом, й 645000 грн. 00 коп. упущеної вигоди; та в частині стягнення з Приватного акціонерного товариства страхової компанії «Галицька» на користь ОСОБА_1 100000 грн. 00 коп. матеріальної шкоди за пошкодження автопоїзда в межах страхового ліміту залишено без розгляду.
За результатами розгляду касаційної скарги захисника Семенової С.М. в інтересах засудженого ОСОБА_2 на вирок Ульяновського районного суду Кіровоградської області від 17 травня 2024 року та ухвалу Кропивницького апеляційного суду від 04 лютого 2025 року, а також представника потерпілого адвоката Бабкова О.О. й потерпілого ОСОБА_1 на вирок Ульяновського районного суду Кіровоградської області від 17 травня 2024 року та ухвалу Кропивницького апеляційного суду від 04 лютого 2025 року Постановою Верхового Суду від 03.09.2025 року у справі № 402/625/21 (провадження № 51-1011 км.25) скасовано вирок Ульяновського районного суду Кіровоградської області від 17.05.2024 року та ухвалу Кропивницького апеляційного суду від 04.02.2025 року у вказаній справі щодо ОСОБА_2 в частині залишення без розгляду цивільного позову ОСОБА_1 до Товариства з обмеженою відповідальністю «Транс-Гол» та Приватного акціонерного товариства страхової компанії «Галицька» у частині стягнення із Товариства з обмеженою відповідальністю «Транс-Гол» на користь ОСОБА_1 275700 грн. 48 коп. матеріальної шкоди за пошкодження автопоїзда, яка не покривається страховим лімітом, й 645000 грн. 00 коп. упущеної вигоди; та в частині стягнення з Приватного акціонерного товариства страхової компанії «Галицька» на користь ОСОБА_1 100000 грн. 00 коп. матеріальної шкоди за пошкодження автопоїзда в межах страхового ліміту. Призначено новий розгляд цього цивільного позову в указаній часині в суді першої інстанції.
23.09.2025 року розгляд цивільного позову в названій частині розподілено до провадження Благовіщенського районного суду Кіровоградської області.
Ухвалою Благовіщенського районного суду Кіровоградської області від 29.09.2025 року відкрито провадження у справі, роз`яснено відповідачам право подати відзив на позовну заяву або пред`явити зустрічний позов до позивача у строк 15 днів з дня отримання копії ухвали судді про відкриття провадження у справі.
Розгляд справи по суті вирішено проводити за правилами спрощеного позовного провадження відповідно до частини 5 статті 279 Цивільного процесуального кодексу України без повідомлення сторін за наявними у справі матеріалами.
Копію ухвали про відкриття провадження направлено учасникам справи.
Станом на день розгляду справи відзивів на позовну заяву, заяв, клопотань до суду не надходило.
Суд вирішує справу за наявними письмовими матеріалами, що відповідає положенню частини восьмої статті 178 Цивільного процесуального кодексу України.
Позов обґрунтовано тим, що згідно з вироком ОСОБА_2 визнано винуватим у тому, що він 20 лютого 2018 року о 23:00, керуючи вантажним автомобілем «Volvo VNL 660», який перебував в складі автопоїзду з напівпричепом-контейнеровозом «Blumhardt», належними ОСОБА_3 , зупинившись на 255 км + 675,4 метрів автомобільної дороги Київ- Одеса на смузі руху в напрямку до міста Одеса на території Благовіщенського району Кіровоградської області, порушуючи вимоги п.п. 1.5, 15.12 Правил дорожнього руху України, не вжив заходів щодо недопущення самовільного руху після зупинки автопоїзду, у зв`язку з чим відбувся факт руху (викочування) вантажного автомобіля «Volvo VNL 660», який перебував в складі автопоїзду з напівпричепом контейнеровозом «Blumhardt», на проїзну частину дороги та перекриття лівої й частково правої смуг руху в напрямку до міста Одеса. Водій ОСОБА_2 , виявивши, що передня ліва частина вантажного автомобіля «Volvo VNL 660», який перебував в складі автопоїзду з напівпричепом контейнеровозом «Blumhardt», здійснила наїзд на металевий відбійник, у порушення вимог п.п. 15.11, 15.14, 9.10 (а), (б) Правил дорожнього руху України не вжив заходів для встановлення знаку аварійної зупинки або миготливого ліхтаря з метою забезпечення безпеки дорожнього руху та своєчасного виявлення перешкоди для руху іншими водіями при русі в складних погодних умовах, що обумовлювалися темною порою доби та відсутністю освітлення проїзної частини. З метою прибирання автопоїзду за межі проїзної частини ОСОБА_2 у порушення п.п.10.10, 2.3 (б), (д), 10.1 та 10.9 Правил дорожнього руху України розпочав рух 216 заднім ходом по ділянці автомобільної дороги «Київ-Одеса», де вказаний рух заднім ходом транспортних засобів заборонений; був неуважним, не слідкував за дорожньою обстановкою, не впевнився, що це буде безпечним та не створить перешкод або небезпеки іншим учасникам руху, будучи об`єктивно проінформованим про інтенсивний рух транспортних засобів по автомобільній дорозі «Київ-Одеса», при здійсненні руху на автопоїзді заднім ходом, який вимагає від водія надзвичайної уважності та обережності, не звернувся за допомогою до інших осіб, у результаті чого допустив зіткнення задньою правою частиною напівпричепа-контейнеровоза «Blumhardt» з передньою лівою частиною вантажного автомобіля «Scania R 143 Н», який перебував в складі автопоїзду з напівпричепом «Krone SDP 27» під керуванням водія ОСОБА_4 , який рухався в межах крайньої правої смуги зі сторони міста Києва у напрямку міста Одеса. У результаті дорожньо-транспортної пригоди водій вантажного автомобіля «Scania R 143Н» ОСОБА_4 отримав тяжкі тілесні ушкодження, що спричинили його смерть. 
Позовні вимоги в частині, що розглядаються, обґрунтовані тим, що в результаті дорожньо-транспортної пригоди позивачеві ОСОБА_1 було заподіяно матеріальних збитків пошкодженням вантажного автомобіля «Scania R 143 Н» державний реєстраційний номер НОМЕР_1 , який перебував в складі автопоїзду з напівпричепом «Krone SDP 27» державний реєстраційний номер НОМЕР_2 . 
У позові зазначається, що згідно висновку судової автотоварознавчої експертизи № 19-384/632 від 10.07.2019 року сума матеріальних збитків: по автомобілю «Scania R 143 H», державний реєстраційний номер НОМЕР_1 становить 202522 грн.; по напівпричепу «KroneSDP 27», державний реєстраційний номер НОМЕР_2 становить 173178 грн. 48 коп., а загальна сума матеріальних збитків, заподіяних власнику автопоїзда становить 375700 грн. 48 коп. 
Також позивач заявив про втрату доходів (упущену вигоду), які він міг би реально отримати з моменту ДТП 20.02.2018 року по час пред`явлення позову, яку оцінює у 645000 грн. На обґрунтування розміру пущеної вигоди зазначив, що автопоїзд, який здійснює міжнародні перевезення, в місяць приносить прибутку не менше 15000 грн. Вказує, що через заборону слідчого виконувати дії пов`язані з ремонтом і експлуатацією транспортних засобів на час слідства час простою транспортних засобів становить 43 місяці. Отже упущена вигода від простою автопоїзда становить 43*15000=645000 грн. 
Зазначає, що на час дорожньо-транспортної пригоди цивільно-правова відповідальність по вантажному автомобілю «Volvo VNL 660», який перебував в складі автопоїзду з напівпричепом контейнеровозом «Blumhardt», якими керував ОСОБА_2 , була забезпечена страховими полісами АК/3144980, AM/2442261 ПАТ СК «Галицька» про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних цивільного засобів Вказаний поліс передбачає ліміт відповідальності страховика за шкоду завдану майну 100000 гривень. 
Отже, в даній справі відшкодування шкоди, завданої ОСОБА_2 внаслідок ДТП має бути стягнуто з роботодавця ОСОБА_2 - Товариства з обмеженою відповідальністю "Транс- Гол" та ПАТ СК "Галицька".
Вирішуючи питання чи є ОСОБА_1 належним позивачем у справі суд керується положеннями частини 1 статті 396 Цивільного кодексу України відповідно до якої особа, яка має речове право на чуже майно, має право на захист цього права відповідно до положень глави 29 Кодексу.
Оскільки ОСОБА_1 має генеральне доручення на розпорядження автопоїздом "ScaniaR 143 H", р. н. НОМЕР_1 , який перебував в складі автопоїзду з напівпричепом "KroneSDP 27", р.н. НОМЕР_3 , виходячи із змісту частини 1 статті 396 Цивільного кодексу України він є належним позивачем щодо стягнення з відповідачів матеріальної шкоди та відшкодування упущеної вигоди. 
Вирішуючи позов у частині вимоги про стягнення на користь позивача  ОСОБА_1 з Приватного акціонерного товариства страхової компанії «Галицька» 100000 грн. 00 коп. матеріальної шкоди за пошкодження автопоїзда в межах страхового ліміту та стягнення з Товариства з обмеженою відповідальністю «Транс-Гол» на користь ОСОБА_1 275700 грн. 48 коп. матеріальної шкоди за пошкодження автопоїзда, яка не покривається страховим лімітом, суд керується такими мотивами:
Відповідно до змісту частини 6 статті 82 Цивільного процесуального кодексу України вирок суду в кримінальному провадженні, який набрав законної сили, є обов`язковими для суду, що розглядає справу про правові наслідки дій чи бездіяльності особи, стосовно якої ухвалений вирок, в питанні, чи мали місце ці дії (бездіяльність) та чи вчинені вони цією особою.
З огляду на це, суд вважає доведеною вину  ОСОБА_2 у вчиненні ДТП, наслідком якої було пошкоджено вантажного автомобіля «Scania R 143 Н» державний реєстраційний номер НОМЕР_1 та напівпричепу «Krone SDP 27» державний реєстраційний номер НОМЕР_2 . 
З висновку судової автотоварознавчої експертизи № 19-384/632 від 10.07.2019 року суд встановив, що сума матеріальних збитків: по автомобілю «Scania R 143 H», державний реєстраційний номер НОМЕР_1 становить - 202522 грн.; по напівпричепу «KroneSDP 27», державний реєстраційний номер НОМЕР_2 становить 173178 грн. 48 коп., а загальна сума матеріальних збитків, заподіяних власнику автопоїзда становить 375700 грн. 48 коп.
Як вбачається з страхових полісів ПАТ СК «Галицька» про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних цивільного засобів АК/3144980, AM/2442261 цивільно-правова відповідальність по вантажному автомобілю «Volvo VNL 660», який перебував в складі автопоїзду з напівпричепом контейнеровозом «Blumhardt», яким керував ОСОБА_2 , була застрахована. 
При цьому суд встановив, що ліміт відповідальності ПАТ СК «Галицька» про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних цивільного засобів за шкоду завдану майну є не 100000 гривень, як зазначено у позові, а по 100000 грн. по кожному з транспортних засобів, що входять до складу автопоїзду – тобто 100000 грн. по вантажному автомобілю «Volvo VNL 660» та 100000 грн. по напівпричепу контейнеровозу «Blumhardt», тобто 200000 грн.
З копій повідомлення про дорожньо-транспортну пригоду ПАТ СК «Галицька» ОСОБА_1 відповідно до вимог статті 33 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних цивільного засобів» повідомив ПАТ СК «Галицька» про страховий випадок 02.11.2018 року.
З копій заяв №№224-У, 225-У від 15.11.2018 про дорожньо-транспортну пригоду ПАТ СК «Галицька» ОСОБА_1 15.11.2018 року звернувся відповідно до вимог статті 35 та пункту 41.1 статті 41 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних цивільного засобів» звернувся до ПАТ СК «Галицька» з заявами про відшкодування оціненої шкоди про страховий випадок 02.11.2018 року.
Згідно з частини 1 статті 1166 ЦК України майнова шкода, завдана неправомірними діями, рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала.
Відповідно до статті 22 Цивільного кодексу України - особа, якій завдано збитків у результаті порушення її цивільного права, має право на їх відшкодування.
Збитками є:
1) втрати, яких особа зазнала у зв`язку зі знищенням або пошкодженням речі, а також витрати, які особа зробила або мусить зробити для відновлення свого порушеного права (реальні збитки);
2) доходи, які особа могла б реально одержати за звичайних обставин, якби її право не було порушене (упущена вигода).
Відповідно до частини 3 вказаної статті збитки відшкодовуються у повному обсязі, якщо договором або законом не передбачено відшкодування у меншому або більшому розмірі.
Відповідно до статті 3 Закону України "Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів" - Обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності здійснюється з метою забезпечення відшкодування шкоди, заподіяної життю, здоров`ю та/або майну потерпілих внаслідок дорожньо-транспортної пригоди та захисту майнових інтересів страхувальників.
Пунктом 22.1 статті 22 Закону України "Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів" визначено, що у разі настання страхового випадку страховик у межах страхових сум, зазначених у страховому полісі, відшкодовує у встановленому цим Законом порядку оцінену шкоду, заподіяну внаслідок дорожньо-транспортної пригоди життю, здоров`ю, майну третьої особи.
Оцінивши ту обставину, що страховий ліміт полісів обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності Приватного акціонерного товариства страхової компанії «Галицька» по вантажному автомобілю «Volvo VNL 660» становить 100000 грн. та напівпричепа-контейнеровоза «Blumhardt», який перебував з ним в складі автопоїзду, також 100000 грн. суд встановив, що загальний страховий ліміт полісів становить не 100000 грн., як це вказує позивач, а 200000 грн. 
Вирішуючи позов в цій частині, суд враховує, що відповідачі, повідомлені про суть позову, заяв, заперечень по позову щодо даного факту не подали.
Вирішуючи питання чи є правомірною вимога позивача про відшкодування шкоди особою, яка її завдала, в межах деліктного зобов`язання, в розмірі що покривається страховим лімітом застрахованої цивільно-правової відповідальності особи, яка завдала шкоди, суд виходить з таких мотивів:  
За змістом статей 9, 22—31, 35, 36 Закону №1961-IV, настання страхового випадку (скоєння ДТП) є підставою для виплати страховиком страхового відшкодування потерпілому відповідно до умов договору страхування та в межах страхової суми. Страховим відшкодуванням у цих межах покривається оцінена шкода, заподіяна внаслідок ДТП майну третьої особи. Для отримання страхового відшкодування потерпілий чи інша особа, яка має право на отримання відшкодування, подає страховику заяву про страхове відшкодування. Таке відшкодування повинне відповідати розміру оціненої шкоди, але якщо розмір заподіяної шкоди перевищує страхову суму, розмір страхової виплати за таку шкоду обмежується зазначеною страховою сумою.
З огляду на зазначене сторонами договору обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів є страхувальник та страховик. При цьому договір укладається з метою забезпечення прав третіх осіб (потерпілих) на відшкодування шкоди, завданої цим третім особам унаслідок ДТП за участю забезпеченого транспортного засобу.
Завдання потерпілому шкоди особою, цивільна відповідальність якої застрахована, внаслідок ДТП породжує деліктне зобов`язання, в якому з правом потерпілого (кредитора) вимагати відшкодування завданої шкоди в повному обсязі кореспондується відповідний обов`язок боржника (особи, яка завдала шкоди). Водночас така ДТП слугує підставою для виникнення договірного зобов`язання згідно з договором обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів, в якому потерпілий так само має право вимоги до боржника (в договірному зобов`язанні ним є страховик).
Разом з тим зазначені зобов`язання не заперечують одне одного. Деліктне зобов`язання — первісне, основне зобов`язання, у якому діє загальний принцип відшкодування шкоди в повному обсязі, підставою його виникнення є завдання шкоди. Натомість страхове відшкодування — виплата, яка здійснюється страховиком відповідно до умов договору, виключно в межах страхової суми та в разі, якщо подія, унаслідок якої завдано шкоди, буде кваліфікована як страховий випадок. Одержання потерпілим страхового відшкодування за договором необов`язково припиняє деліктне зобов`язання, оскільки страхового відшкодування може бути недостатньо для повного покриття шкоди, й особа, яка завдала шкоди, залишається зобов`язаною. При цьому потерпілий не є стороною договору страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів, але наділяється правами за договором: на його, третьої особи, користь страховик зобов`язаний виконати обов`язок щодо страхового відшкодування.
Особа реалізує свої права вільно, на власний розсуд (частина 1 статті 12) Цивільного кодексу України). Особа не може бути примушена до дій, вчинення яких не є обов`язковим для неї (частина 2 статті 14 цього кодексу).
Відповідно до статті 511 Цивільного кодексу України зобов`язання не створює обов`язку для третьої особи. У випадках, встановлених договором, зобов`язання може породжувати для третьої особи права щодо боржника та (або) кредитора.
Згідно із частинами 1 та 4 статті 636 Цивільного кодексу України договором на користь третьої особи є договір, у якому боржник зобов`язаний виконати свій обов`язок на користь третьої особи, яка встановлена або не встановлена у договорі. Якщо третя особа відмовилася від права, наданого їй на підставі договору, сторона, яка уклала договір на користь третьої особи, може сама скористатися цим правом, якщо інше не випливає із суті договору.
З огляду на зазначене право потерпілого на відшкодування шкоди за рахунок особи, яка завдала шкоди, є абсолютним і не може бути припинене чи обмежене договором, стороною якого потерпілий не був, хоч цей договір і укладений на користь третіх осіб. Закон надає потерпілому право одержати страхове відшкодування, але не зобов`язує одержувати його. При цьому відмова потерпілого від права на одержання страхового відшкодування за договором не припиняє його права на відшкодування шкоди в деліктному зобов`язанні.
Таким чином, потерпілому як кредитору належить право вимоги в обох видах зобов`язань — деліктному та договірному. Він вільно, на власний розсуд обирає спосіб здійснення свого права шляхом звернення вимоги виключно до особи, яка завдала шкоди, про відшкодування цієї шкоди, або шляхом звернення до страховика, у якого особа, яка завдала шкоди, застрахувала свою цивільну відповідальність, із вимогою про виплату страхового відшкодування, або шляхом звернення до страховика та в подальшому до особи, яка завдала шкоди, за наявності передбачених статтею 1194 Цивільного кодексу України підстав.
Потерпілий може відмовитися від свого права вимоги до страховика та одержати повне відшкодування шкоди від особи, яка її завдала, в межах деліктного зобов`язання, незалежно від того, чи застрахована цивільно-правова відповідальність особи, яка завдала шкоди. У такому випадку особа, яка завдала шкоди і цивільно-правова відповідальність якої застрахована, після задоволення вимоги потерпілого не позбавлена права захистити свій майновий інтерес за договором страхування та звернутися до свого страховика за договором з відповідною вимогою про відшкодування коштів, виплачених потерпілому, в розмірах та обсязі згідно з обов`язками страховика як сторони договору обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності.
Така позиція викладена у постанові Верховного Суду України  від 14.09.2016 №6-725цс16.
Відповідно до частини 1 статті 1172 Цивільного кодексу України юридична або фізична особа відшкодовує шкоду, завдану їхнім працівником під час виконання ним своїх трудових (службових) обов`язків.
Відповідно до частини 2 статті 1187 Цивільного кодексу України шкода, завдана джерелом підвищеної небезпеки, відшкодовується особою, яка на відповідній правовій підставі (право власності, інше речове право, договір підряду, оренди тощо) володіє транспортним засобом, механізмом, іншим об`єктом, використання, зберігання або утримання якого створює підвищену небезпеку.
Відповідно до статті 1194 Цивільного кодексу України особа, яка застрахувала свою відповідальність, у разі недостатності страхової виплати (відшкодування) для повного відшкодування завданої нею шкоди зобов`язана сплатити потерпілому різницю між фактичним розміром шкоди і страховою виплатою (відшкодуванням).
Отже, в даній справі відшкодування шкоди, завданої ОСОБА_2 внаслідок ДТП має бути стягнуто з його роботодавця - Товариства з обмеженою відповідальністю "Транс- Гол". 
Відповідно до висновку судової автотоварознавчої експертизи № 19-384/632 від 10.07.2019 року сума матеріальних збитків заподіяних у результаті ДТП автомобілю «Scania R 143 H», державний реєстраційний номер НОМЕР_1 становить - 202522 грн.; по напівпричепу «KroneSDP 27», державний реєстраційний номер НОМЕР_2 становить 173178 грн. 48 коп., а загальна сума матеріальних збитків, заподіяних власнику автопоїзда становить 375700 грн. 48 коп. Тому, незважаючи на те, що страховий ліміт по договорах страхування відповідальності становить 200000 грн., позов в частині стягнення з Приватного акціонерного товариства страхової компанії «Галицька» на користь ОСОБА_1 275700 грн. 48 коп. матеріальної шкоди за пошкодження автопоїзда є обґрунтованим та підлягає задоволеннню.
Вирішуючи позов в частині стягнення із Товариства з обмеженою відповідальністю «Транс-Гол» на користь ОСОБА_1 645000 грн. 00 коп. упущеної вигоди, суд керується такими мотивами:
Обов`язок відшкодування збитків регулюється главою 3, 51 Цивільного кодексу України.
За змістом статті 22 Цивільного кодексу України особа, якій завдано збитків у результаті порушення її цивільного права, має право на їх відшкодування. Збитками є втрати, яких особа зазнала у зв`язку зі знищенням або пошкодженням речі, а також витрати, які особа зробила або мусить зробити для відновлення свого порушеного права (реальні збитки); доходи, які особа могла б реально одержати за звичайних обставин, якби її право не було порушене (упущена вигода).
Згідно зі статтею 1166 Цивільного кодексу України майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала. Особа, яка завдала шкоди, звільняється від її відшкодування, якщо вона доведе, що шкоди завдано не з її вини.
Аналіз указаних норм дає підстави для висновку, що відшкодування збитків (упущеної вигоди) є видом цивільно-правової відповідальності, для застосування якої потрібна наявність усіх елементів складу цивільного правопорушення: протиправної поведінки, збитків, причинного зв`язку між протиправною поведінкою і збитками, вини. За відсутності хоча б одного з цих елементів цивільно-правова відповідальність не настає.
Отже відшкодування збитків може бути покладено на відповідача лише за наявності передбачених законом умов, сукупність яких утворює склад правопорушення, яке є підставою для цивільно-правової відповідальності.
Неодержаний дохід (упущена вигода) - це рахункова величина втрат очікуваного приросту в майні, що базується на документах, які беззастережно підтверджують реальну можливість отримання потерпілим, у тому числі суб`єктом господарювання, грошових сум (чи інших цінностей), у разі недопущення правопорушення.
У позові зазначено, що автопоїзд, який здійснює міжнародні перевезення в місяць приносить прибутку не менше 15 тис. грн. Час бездіяльності становить 43 місяці. Постановою слідчого (під розписку) було заборонено виконувати дії пов`язані з ремонтом і подальшою експлуатацією. І у результаті зазначається, що упущена вигода від простою автопоїзда становить 43*15000=645000 грн. 
При цьому позивачем не доведено та не підтверджено документами можливості отримання ним вказаних на обґрунтування позову у цій частині грошових сум, у разі недопущення правопорушення відповідачем.
Тому у задоволенні позову у цій частині повинно бути відмовлено. 
Згідно з частиною 3 статті 12, статтею 60, частиною 1 статті 81 Цивільного процесуального кодексу України кожна сторона зобов`язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених статтею 61 цього Кодексу. Докази подаються сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі. Доказуванню підлягають обставини, які мають значення для ухвалення рішення у справі і щодо яких у сторін та інших осіб, які беруть участь у справі, виникає спір. Доказування не може ґрунтуватись на припущеннях.
На підтвердження заявлених вимог цивільним позивачем не надано жодних об`єктивних, належних і достатніх документальних доказів на підтвердження розміру упущеної вигоди.
Вирішуючи питання розподіл судових витрат по справі, суд керується положеннями частини 1 та частини 6 статті 141 Цивільного процесуального кодексу України, відповідно до яких судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог та частини 6 статті 141 Цивільного процесуального кодексу України, відповідно до якої якщо сторону, на користь якої ухвалено рішення, звільнено від сплати судових витрат, з другої сторони стягуються судові витрати на користь осіб, які їх понесли.
Враховуючи, що позивач в силу пункту 6) частини 1 статті 5 Закону України "Про судовий збір" звільнений від сплати судового збору, суми судового збору пропорційно задоволеній частині позовних вимог підлягають стягненню з відповідачів на користь держави, а пропорційно частині позовних вимог у задоволенні яких позивачеві відмовлено - віднесені на рахунок держави.
Враховуючи вищевикладене, керуючись статтями 12, 14, 22, 511, частиною 1 статті 396, частиною 1 статті 1166, частиною 1 статті 1172, статтею 1194 Цивільного кодексу України, статтями 9, 22—31, 35, 36, пунктом 4.1 статті 41 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних цивільного засобів», статтями 2, 4, 5, 10-13, 76-83, 89,ч астиною 1 та частиною 6 статті 141, статтями 258, 259, 263-265, 268, 273-275, 278, 279, 354 Цивільного процесуального кодексу України, суд

ухвалив:

Позов задовольнити частково.
Стягнути Товариства з обмеженою відповідальністю «Транс-Гол» на користь ОСОБА_1 100000 (сто тисяч) грн. 00 коп. матеріальної шкоди за пошкодження автопоїзда.
Стягнути з Приватного акціонерного товариства страхової компанії «Галицька» на користь ОСОБА_1 275700 (двісті сімдесят п`ять тисяч сімсот) грн. 48 коп. матеріальної шкоди за пошкодження автопоїзда.
Відмовити у стягненні з Товариства з обмеженою відповідальністю «Транс-Гол» на користь на користь ОСОБА_1 645000 (шістсот сорок п`ять тисяч) грн. 00 коп. упущеної вигоди.
Стягнути Товариства з обмеженою відповідальністю «Транс-Гол» 1000 (одну тисячу) грн. 00 коп. судового збору на користь держави.
Стягнути з Приватного акціонерного товариства страхової компанії «Галицька» 2757 (дві тисячі сімсот п`ятдесят сім) грн. 00 коп. судового збору на користь держави.
Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги. Апеляційна скарга на рішення суду може бути подана до Кропивницького апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом тридцяти днів з дня отримання копії цього рішення.

Реквізити сторін:

Позивач:  ОСОБА_1 ;
Місце проживання:  АДРЕСА_1 ; 
РНОКПП НОМЕР_4 ;

Відповідач: Приватне акціонерне товариство страхова компанія «Галицька», 
місцезнаходження: 76018, м. Івано-Франківськ, вул. Василіянок, 22
код ЄДРПОУ 22186790, 

Відповідач: Товариство з обмеженою відповідальністю «Транс- Гол», 
місцезнаходження: 68242, Одеська область, Саратський район, с.Успенівка, вул. Кишинівська, 1, 
код ЄДРПОУ 378939928. 

  Суддя:	  	А.  А.  Бондаренко